ОДЕСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ 
імені І. І. МЕЧНИКОВА
ФАКУЛЬТЕТ РОМАНО-ГЕРМАНСЬКОЇ ФІЛОЛОГІЇ
КАФЕДРА ТЕОРІЇ ТА ПРАКТИКИ ПЕРЕКЛАДУ

Дипломна робота
на здобуття ступеня вищої освіти «магістр»
на тему: «Прислів’я та приказки про ставлення до обов’язків (лінгвокультурний та перекладацький аспекти)»
«Proverbs denoting attitude to duties (lingvocultural and translation aspects)»
Виконала: студентка заочної форми навчання
спеціальності 035.041 Філологія. Германські мови та літератури (переклад включно), перша – англійська: ПЕРЕКЛАД
Пилипчук Крістіна Олександрівна
Керівник: к.ф.н., доцент БОЛДИРЕВА А.Є.
Рецензент: к.ф.н., доцент Марінашвіллі М.Д.
6. 020303 Філологія 
спеціальності «Переклад»
ПИЛИПЧУК К.О.

Рекомендовано до захисту			Захищено на засіданні ЕК №1
Протокол засідання кафедри			Протокол №…….. від ……… 2019 р.
Теорії та практики перекладу			Оцінка_________/_______/________
№____ від________________			(за національною шкалою, шкалою ESTC, бали)

Завідувач кафедри				Голова ЕК
……………. Матузкова О.П.			……………. Матузкова О.П.

Одеса – 2019
ЗМІСТ
Вступ…………………………………………………………………..………….…3
Розділ I Фразеологія як об’єкт дослідження …………………..……….………...7
          1.1. Визначення поняття «фразеологія» ………………….………………..7
          1.2. Визначення прислів’їв та приказок та їх місце у фразеологічному фонді мови ……………………………………………………………………...... 12
          1.2.1. Класифікація фразеологічних одиниць………………………….…12
          1.2.2. Визначення прислів’їв та приказок………………………………...15
Розділ ІІ Паремії як прояв ставлення до обов’язків та праці в різних картинах світу……………………………………………………………………………….23
2.1. Прислів’я та приказки у контексті різних культур…………………23
           2.2. Соціальне підґрунття лексико-граматичних розбіжностей в пареміях кожної із досліджених культур……………………………………………………25
           2.3. Результати соціального опитування…………………………………31
Розділ III Особливості перекладу англійських прислів’їв та приказок про ставлення до обов’язків на російську та українську мови………………….… 37
          3.1.  Теоретичні питання перекладу. Прислів’я та приказки як частина фразеологіїї. Переклад фразеологізмів………………………………….............37
 		 3.2. Переклад англійських прислів’їв та приказок про ставлення до обов’язків на українську та російську мови……………………………………43
Висновки…………………………………………………………………………..50
Список  використаної літератури…………………………………………………54
Summary…………………………………………………………………………….60
Додатки…………………………………………………………………………......63

ВСТУП
Торкаючись теми культури, а саме її проявів у мові, усі дослідники обов'язково звертаються до фразеології. Проблема фразеології розглядалася в наукових працях провідних вітчизняних та зарубіжних вчених. О.В. Кунін, Н.М.Шанський, Д.О. Добровольський, В.М. Телія, Г.Г. Соколова писали про фразеологічну семантику, національно-культурну специфіку мовних одиниць розглядали Ю.Д. Апресян, Е.М. Верещагін, В.Г. Костомаров, питаннями ідіоетнічної фразеології займалися М.М. Кирилова, Т.З. Черданцева та ін. 
Для вибору найзручнішої на наш погляд класифікаціії способів перекладу фразеологічних одиниць, ми зверталися до робіт Т.А. Казакової [14], В.І. Карабана [15], І.В. Корунця [20], В.Н. Комісарова [19], Ж.А. Голікової [10], А.В. Федорова [46] та О.В. Куніна [23].
Через призму свого світобачення кожна нація по своєму сприймає життя та транслює свої культурні особливості у мові. Вивчення цих особливостей допоможе лінгвістиці більш глибоко проникнути у саму природу мови, а психології – розширити межі людської свідомості та підсвідомості. Сама тому розглянута нами тема є актуальною сьогодні. 
Метою нашого дослідження стало вивчення й аналіз прислів'їв і приказок про працю в російській, українській, іспанській та англійській мовах, спираючись на дані фразеологічних словників Ю.А. Ларіонової, О.В.Куніна, Oxford Dictionary of English Idioms та Diccionario de refranes, dichos y proverbios, а також вивчення особливостей перекладу англійських прислів'їв і приказок про працю на українську та російську мови. 
Досягнення мети вимагає вирішення конкретних завдань, а саме:
•	Розглянути визначення термінів «фразеологізм», «прислів’я», «приказка», «паремія»;
•	Визначити місце прислів’їв та приказок у фразеології;
•	Диференціювати поняття «прислів’я» й «приказка»;
•	Встановити граматичні, лексичні та стилістичні особливості прислів’їв та приказок кожної з розглянутих мов;
•	Розглянути соціальні й ментальні засади, що сформували ставлення конкретного народу до праці й обов’язків;
•	Порівняти різні ставлення народу до праці на матеріалі паремій;
•	Визначити найбільш уживанні прислів’я й приказки у сучасній мові;
•	Розібрати існуючи класифікації ФО та при необхідності вивести свою робочу класифікацію;
•	Опрацювати класифікації способів перекладу ФО та при необхідності вивести свою робочу класифікацію;
•	Проаналізувати отримані кількісні результати. 
Об’єктом  вивчення є англійські прислів’я та приказки, що відображають ставлення людей до обов’язків.
  Предметом дослідження є лінгвокультурологічний аналіз англійських, іспанських, російських та українських прислів’їв та приказок досліджуваної тематики та встановлення основних способів перекладу даних паремій з англійської на російську та українську мови.  
Наукова новизна даного дослідження полягає у всебічному вивченні окремої семантичної групи англійських прислів’їв та приказок, у наданні їх лінгвістичної та культурологічної характеристик й аналізі способів їх перекладу на російську та українську мови.
Теоретичне значення роботи полягає в тому, що його результати поглиблюють уяву про лінгвістичні та культурологічні особливості англійських, іспанських, російських та українських прислів’їв та приказок про ставлення людей до обов’язків, дають змогу встановити основні способи передачі паремій досліджуваної тематики з англійської на російську та українську мови.  
Практичну цінність роботи визначає можливість використання її матеріалів та результатів при викладанні курсів «Лексикологія англійської мови», «Стилістика англійської мови», «Порівняльна стилістики англійської, російської та української мов», «Інтерпретація тексту», «Теорія та практика перекладу», при підготовці спецкурсів з аналітичного читання, лінгвокультурології, лексичних питань перекладу тощо, а також при написанні курсових, дипломних та магістерських робіт.
Матеріалом дослідження послугували різноманітні словники прислів’їв та приказок: для аналізу способів перекладу англійських прислів’їв та приказок, а також надання культурологічної характеристики англійським прислів’ям та приказкам про ставлення людей до обов’язків – фразеологічних словників Ю.А. Ларионовой, О.В.Куніна, Oxford Dictionary of English Idioms та Diccionario de refranes, dichos y proverbios. За теоретичну базу було взято роботи С.Г. Тер-Мінасової щодо міжкультурної комунікації, В.С. Виноградова для вивчення питань лексикології, Г.Д. Пермякова у питаннях дефініції паремій Н.Н. Амосової в процесі заглиблення у вивчення фразеології зокрема. А також для більш глибокого розуміння стилістичних особливостей англійської мови ми звернулися до праці Джона Суолса, а для встановлення зв’язку між мовою та типом культури, ми звернулися до класифікації вченого Хофстеде. 
 Фактичний матеріал дослідження складає 240 англійських, 137 російських, 191 українських та 85 іспанських прислів’їв та приказок досліджуваної тематики. Для вивчення способів перекладу паремій було розглянуто 240 англо-російських та 240 англо-українських відповідників. Пошук необхідного матеріалу відбувався за такими ключовими словами: «work», «business», «job», «do», «have», «trade» в англійській мові; «работа», «труд», «долг», «трудиться», «делать» в російській; «праця», «працювати», «робота», «робити» в українській мові; та «trabajo», «trabajar», «ocuparse», «ocupación», «descansar», «obligación» в іспанській мові. А також у пошуку необхідного матеріалу ми використовували словники з тематичною класифікацією. Перед дослідженням прислів’їв та приказок щодо ставлення різних народів до праці та обов’язків, ми вивчили деякі культурні відмінності цих народів, звертаючись до народної творчості як джерела культурних цінностей та установ.
Для досягнення мети нашої роботи ми використовували наступні методи дослідження:
•	Емпіричний, а саме 1) прийом спостереження: перебуваючи в оточенні носіїв мов, у нас була можливість спостерігати прояви ментальних особливостей своїми очами; 2) прийом порівняння: отримавши певні результати щодо особливостей паремій в досліджуваних мовах, ми співставляли їх для виявлення тотожностей та відмінностей.
•	Системний науковий опис, а саме прийоми суцільної вибірки, систематизації та аналізу.
•	Кількісний метод для надання наочних статистичних результатів роботи.
•	Опитування: для виконання завдання про встановлення найуживаніших паремій ми провели соціальне опитування серед носіїв досліджуваних мов.
Робота складається із вступу, трьох розділів, висновків, резюме англійською мовою, додатків та списку використаної літератури. У вступі наведені стислі данні щодо виконаної роботи, завдання й теоретичні засади дослідження. У першому розділі розглянуті погляди різних учених щодо питання фразеології та надані визначення ключовим термінам. У другому розділі розглядаються соціальне й культурне підґрунтя мовних особливостей кожного народу, аналізуються та порівнюються прислів’я та приказки кожної з мов, а також надаються результати соціального опитування. У третьому розділі розглянуто проблеми перекладу фразеологічних одиниць в цілому, та англійських прислів’їв та приказок зокрема, а також приводиться аналіз перекладу англійських паремій про ставлення до обов’язків на українську та російську мови.  У висновках подані головні підсумки дослідження та рекомендації щодо наукового та практичного використання здобутих результатів. У додатках наведені діаграми за результатами соціального опитування представників української, російської, англійської та іспанської мовних груп.

ВИСНОВКИ
У процесі дослідження ми прийшли до наступних висновків.
Існує безліч класифікацій фразеологізмів різних учених за різними параметрами. Говорячи про місце прислів'їв та приказок у фразеології, не всі дослідники-мовознавці відносять прислів’я та приказки до числа фразеологізмів. Сам термін «фразеологізм» («зв’язане словосполучення») частіше використовується на вітчизняному просторі, коли зарубіжні лінгвісти пропунують термін «idiom» (сукупність  послідовно  зв’язаних  слів,  які необхідно завчити як єдність), який має більш вузьке значення, тому не є повною відповідністю. Спірним залишається авторство терміну «фразеологізм», проте більшість вчених схиляються до гіпотези, що називає Ш.Баллі батьком цього терміну.
Загально прийнятим вважаться визначення фразеологічної одиниці як стійого утворення. Погляди на стійкість у різних вчених не збігаються, але більш прийнятим вважається пояснення Куніна: стійкість – це відтворення в готовому вигляді.
Фразеологічний фонд обох мов багатий прислів'ями та приказками як з позитивною, так і з негативної конотацією. Проте російські прислів’я та приказки більшою мірою говорять про погано виконану або взагалі невиконану роботу, тобто несуть негативну конотацію. Англійські прислів’я та приказки повчають як організувати свою працю, раціонально використовувати час. Українські паремії своєю більшістю мають позитивну конотацію, демонструючи роботу як знаряддя формування характеру та як прояв сили духу людини. У іспанських прислів’ях та приказках мова про працю частіше за все ведеться від третьої особи, проте праця розглядається як необхідний компонент в людському житті. У російській мові набагато частотніші вживання негативних частинок «не», «ни..ни». Російські прислів'я здебільшого мають узагальнено-особову структуру у своїй основі, тоді як англійські будуються на означально-особових, українські та іспанські – неозначено-особові або безособові. З цього робимо висновок, що в англійських, українських та іспанських прислів'ях і приказках спостерігається тенденція вводити якийсь певний суб'єкт дії (дуже часто це тварина), а російські прислів'я орієнтовані на всіх і кожного, висловлюючи більш чіткі дидактичні приписи. У англійських прислів’ях та приказках часто зустрічаємо тварину як дієву особу, а в російських герой частіше відсутній. Російські прислів’я дуже часто лунають в кличному відмінку, а в українських пареміях проявляється частотне вживання звертання, а саме звертання до Бога. Іспанські прислів’я та приказки вміщують велику кулькість інфінітивних конструкцій, тобто в них відсутнє звертання до конкретної особи, як це помічаємо в російських прикладах.
Через свою «англійську коректність» народ не змальовує негативні риси людини прямо, а маскує за введеним героєм. Маючи звичку говорити більш прямо та конкретно, російська й українська нації мають такі ж риси у своєму фразеологічному фонді: прислів’я та приказки часто побудовані у формі звертання. 
Взагалі мова є проявом особливостей культурного життя того чи іншого народу. І це ми спостерігали під час аналізу паремій. Британці мають здебільш індивідуалістську культуру, російська культура відноситься до колективістських, український народ є представником індивідуального колективізму, а Іспанія відноситься до країн із індивідуалістсько-романською культурою. Згідно з дослідженнями ученого Холла Україна, Росія та Іспанія відносяться до країн з високим рівнем контекстуальності, тобто для звичайної повсякденної бесіди представникам цих країн не потрібна детальна інформація. Велика Британія знаходиться в групі країн з низьким рівнем контекстуальності, тобто британцям необхідна більш детальна інформація для підтримання теми розмови. Усі ці характеристики знаходять своє відображення в розглянутих нами пареміях. Англійські прислів'я та приказки здебільшого зосереджені на ідеї індивідуальної праці, поваги чужих свобод. Іспанські паремії демонструють користь праці для людини. Українські прислів'я говорять про важливість праці в житті і про працелюбність як одну з найважливіших характеристик людини. Російські паремії показують ймовірний негативний розклад подій у випадку невиконання певної роботи.
Безсумнівно, всі відмінності цих мов у фразеології, в цілому, і на матеріалі прислів'їв і приказок про працю зокрема, мають культурологічний підтекст. Як і в життєвому укладі, традиціях, нормах поведінки, так і в мові знаходять своє відображення індивідуалістська культура англійців й іспанців  і колективістська або ж частково колективістська культура слов'янських народів. Переважна більшість – 118 (49%) із розглянутих нами 240 англійських прислів’їв та приказок про працю – перекладається аналогами в російській мові, 103 (43%) – в українській. Найменш поширеним перекладу паремій у нашому дослідженні був дослівний переклад.
Найбільш частотними словами в англійських прислів'ях і приказках стали: «work» як дієслово і іменник - 40%, «do» в наказовому способі - близько 35%, ще в 15% англійських прислів'ях і приказках зустрічаються слова «job», «time». Російські прислів'я на 45% складаються із слова «труд» і похідних від нього прикметників, 25% відводиться іменнику «дело / дела» і дієслова «делать» (також часто в наказовому способі), ще 20% це частотність вживання іменника «работа». У українських пареміях найчастотнішим словом виявилось «робота» з частотністью 60%, далі йде дієслово «робити», яке найчастіше вживалось в безособовій формі «робилось» - 35%. Іспанські прислів’я та приказки на 55% складаються із дієслова в інфінітивній формі «trabajar», у 30% розглянутих паремій присутній іменник «trabajo».
Варто відзначити, що в російських прислів'ях і приказках часто зустрічаються негативні частки «не» і «ни ... ни». У прикладах українських паремій зустрічається велика кулькість звертань до Бога - «дай Боже». Англійські прислів'я та приказки здебільшого зосереджені на ідеї індивідуальної праці, поваги чужих свобод. У більшості іспанських прислів’їв та приказок мова йде про третю особу або ж дається загальна порада, без використання звертань до конкретної особи.  Більше 50% англійських прислів'їв говорять про правильний розподіл праці серед співробітників та раціональне використання часу. Близько 60% російських та українських прислів'їв говорять про важливість праці в житті і про працелюбність як одну з найважливіших характеристик людини. Також велика частина прислів'їв та приказок викладена в наказовому способі. Домінатною характеристикою іспанськиї паремій є опис ситуації зі сторони.
Наведені результати нашого дослідження можуть бути використані для подальшого аналізу культурних особливостей даних народів та їх проявів у процесі комунікації. У практичному застосуванні наше дослідження може допомогти зрозуміти деякі характеристики англо, російсько, українсько і іспаномовної картин світу для досягнення успішної міжкультурної комунікації з представниками цих країн. Також, наша робота може використовуватися як допоміжна література у процесі опрацювання складнощів перекладу англійських прислів’їв та приказок на українську мову.

Список використаної літератури
1.	Амосова Н.Н. Основы английской фразеологии – Л.: Изд-во Ленинградского университета, 1963. – 208 c.
2.	Аникин В.П. Русское устное народное творчество. – М.: Высшая школа, 2001. – 726с.
3.	Балли Ш. Французская стилистика. – 2-е изд., стер. – М.: Эдиториал УРСС, 2001. – 392 с.
4.	Виноградов В. В. Избранные труды. Лексикология и лексикография. - М., 1977. – 140-161с.
5.	Виноградов В.С. Введение в переводоведение (общие и лексические вопросы). – М.: Издательство института общего среднего образования РАО, 2001, – 224 с.
6.	Виноградов В.С. Перевод: общие и лексические вопросы. – М.: КДУ, 2004. – 240с.
7.	Воркачев С.Г. Безразличие как этносемантическая характеристика личности: опыт сопоставительной паремиологии. Вопросы языкознания. – 1997. – № 4. – С. 115-124.
8.	Воркачев С.Г. Лингвокультурный концепт: типология и области бытования: монография. Волгоград, 2007.
9.	Влахов С., Флорин С. Непереводимое в переводе. – М.: Высшая школа, 1986. – 344с.
10.	 Голикова Ж.А. Перевод с английского на русский. Learn to Translate by Translating from English into Russian. – 3-е изд., стер. – Минск: Новое знание, 2008. – 287 с.
11.	 Дёмина Т. Фразеология пословиц и поговорок / Т. Дёмина – М. : ГИС, 2001. – 135 с. 
12.	 Жуков В.П. Русская фразеология. – Учеб. пособие. — М.: Высшая школа, 1986. — 310 с.
13.	 Зорівчак Р. Фразеологічна одиниця як перекладознавча категорія / Р. Зорівчак. – Львів : Вища школа, 1983. – 175 с. 
14.	 Казакова Т.А. Практические основы перевода. – СПб.: Союз, 2001. –     320 с.
15.	 Карабан В.І. Мейс Дж. Переклад з української мови на англійську Навчальний посібник-довідник для студентів вищих навчальних закладів освіти. –  Вінниця: НОВА КНИГА, 2003. – 608с.
16.	 Кочерган М. Мовознавство на сучасному етапі. — Дивослово,2003.  №5. С. 24-29.
17.	 Козубай В. Взаємозв’язок між мовною абстракцією і семантичним перетворенням фразеологічної одиниці // Вісник Житомирського держ. ун-ту ім. І. Франка. – 2007. – № 32. – С. 151–153.
18.	 Комиссаров В.Н., Коралова А.Л. Практикум по переводу с английского языка на русский. – М.: Высш. шк., 1990. – 127 с.
19.	 Комиссаров В.Н. Теория перевода (лингвистические аспекты). - М.: Высшая школа, 1990. - 253 с.
20.	 Корунець І.В.  Теорія та практика перекладу: Підручник. – Вінниця: Нова книга, 2000. – 334 с.
21.	 Кузьмин С.С. Идиоматический перевод с русского языка на английский (теория и практика): Учебник. – М.: Флинта: Наука, 2004. – 312 с.
22.	 Кунін О.В. Английская фразеология (теоретический курс). – М.: Высшая школа, 1970. – 344 с.
23.	Кунін О.В. О переводе английских фразеологизмов в англо-русском фразеологическом словаре / А. Кунин // Тетради переводчика. – М. : Международные отношения, 1964. – № 2. – С. 3–20. 
24.	 Кунін О.В. Курс фразеологии современного английского языка: Уч. пос. для институтов и фак. иностр. яз.– 3-е изд., стереотип./А.В. Кунин. – Дубна: Феникс+, 2005. – 488 с.
25.	 Куликова Л.В. Межкультурная коммуникация: теоретические и прикладные аспекты. На материале русской и немецков лингвокультур. – Красноярск: РИО КПУ, 2004. – 196с. 
26.	 Лакофф Дж., Джонсон М. Метафоры, которыми мы живём. Язык и моделирование социального взаимодействия. М., 1987.
27.	 Ларина Т.В. Анличане и русские: язык, культура, коммуникация. – М.: Языки славянских культур, 2013. – 360с.
28.	 Латышев Л. К. Перевод : теория, практика и методика преподавания / Л. К. Латышев, А. Л. Семенов – М. : Академия, 2003. – 192 с.
29.	 Любимов Н. Перевод – искусство / Н. Любимов. – 2-е, изд., доп. – М. : Сов. Россия, 1982. – 132 с.  
30.	 Любчук Н. В. Еквівалентність фразеологізмів з етнокультурним компонентом / Н. В. Любчук // Мовні і концептуальні картини світу: зб. наук. праць. – Київ, 2000. – 224 с.
31.	 Мак Кормак. Когнитивная теория метафоры. Теория метафоры. – М., 1990. – 301 с.
32.	 Мірам Г. Е. Основи перекладу / Г. Е. Мірам, В. В. Дейнеко, Л. А. Тарантуха [та ін.]. – К. : Ельга Ніка-Центр, 2003. – 240с
33.	 Мірам Г. Е. Профессиональный перевод : [учебн. пос.] / Г. Мирам, А. Гон. – К. : Эльга Ника-Центр, 2003. – 136 с.
34.	 Мокиенко В.М. Славянская фразеология: Учеб. пособие для вузов по спец. «Рус. яз. и лит.» – 2-е изд., испр. и доп. – М.: Высш. шк., 1989. – 287с.
35.	 Потаенко Н. А. К языковому освоению временной структуры действительности / Н. А. Потаенко // Вопросы языкознания. – 1984. – № 6. – С. 43-53.
36.	 Пермяков Г.Л. Основы структурной паремиологии. – М.: Наука, 1988. – 232с.
37.	 Радзиевская Т. В. Слово судьба в современных контекстах. Логический анализ языка. Культурные концепты. М., 1991.
38.	 Рецкер Я.И. Теория перевода и переводческая практика. Очерки лингвистической теории перевода / Доп. и коммент. Д. И. Ермоловича. –      3-е изд., стереотип. – М.: Р. Валент, 2007. – 244 с.
39.	 Розенталь Д.Э., Теленкова М.А. Словарь-справочник лингвистических терминов. – Пособие для учителя. — 3-е изд., испр. и доп. — М.: Просвещение, 1985. — 399 с.
40.	 Романуцький В. М. До проблеми культурологічного осмислення індивідуалізму-колективізму. Культура і сучасність. - 2013. - № 2. - С. 209-213. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/Kis_2013_2_37.
41.	 Слепович В.С. Настольная книга переводчика с русского языка на английский. – Мн.: ТетраСистемс, 2006. – 304с.
42.	 Смирницкий А.И. Лексикология английского языка. – М.: Московский Государственный Университет, 1998. – 260 с.
43.	 Телия В.Н. Русская фразеология. Семантический, прагматический и лингвокультурологический аспекты. – М.: Школа «Языки русской культуры», 1996. – 288 с.
44.	 Тер-Минасова С.Г. Межкультурная коммуникация. – М.: Слово, 2000. – 146 с.
45.	 Тер-Минасова С.Г. Словосочетание в научно-лингвистическом и дидактическом аспектах. Изд. 2-е, стереотипное. – М.: Едиториал УРСС, 2004. – 144 с.
46.	 Федоров А. И. Введение в теорию перевода: лингвистические проблемы / А. Федоров. – М. : Изд-во литературы на иностранных языках, 1958. –376 с. 
47.	 Федоров А.И. Развитие русской фразеологии в конце XVIII - начале XIX в. Новосибирск: Наука. Сибирское отделение, 1973. — 171 с.
48.	 Федоров А. Основы общей теории перевода (лингвистические проблемы) : для институтов и факультетов иностр. языков. : учебное пособие / А. Федоров. – 5-е изд. – СПб. : Филол. ф-т СПбГУ; М. : ООО «Издательский Дом «ФИЛОЛОГИЯ ТРИ», 2002. – 416 с.
49.	 Шанский Н.М. Фразеология современного русского языка. – М.: Высш
1985. – 536с.
50.	 El inglés profesional y académico/ Enrique Alcaraz Varó, — Alianza Editorial, Madrid, 2002. — 320p.
51.	 English in academic and research settings. Genre Analysis/ John M. Swales, — Cambridge Applied Linguistics, 2009. — 412p. 
52.	 Newmark Р. A Translator’s Approach to Literary Language // Across Languages and Cultures. 2001, N. 2 (1)
53.	 Newmark P. Approaches to Translation. Oxford, 1981.

Словники
54.	 Кунин А.В. Большой англо-русский фразеологический словарь 4-е изд., перераб. и доп. — М.: «Русский язык», 1984. — 944с.
55.	 Ларионова Ю.А. Фразеологический словарь современного русского языка. — М.:«Аделант», 2014.— 512с.
56.	 Северенюк В.М. Тематичний словник популярний українських прислів’їв та приказок. З коментарями. — Навчальна книга Богдан, 2010. — 176с.
57.	  Ярцева В.Н. Лингвистический энциклопедический словар. — М.: Сов. энциклопедия, 1990. – 685с.
58.	 Oxford Dictionary of English Idioms, third edition/ edited by John Ayto, — the US, New York: Oxford University Press Inc.,  2009. — 189 p., 388-389p.
59.	 Diccionario de refranes, dichos y proverbios/ Luis Junceda, — Espasa Calpe, S.A., Madrid, 2006. — 694p., 712p.
60.	 Diccionario de refranes. Prólogo de Gonzalo Torrente Ballester/ Luis Junceda, — Espasa Calpe, S.A., Madrid, 1998. — 535p.
61.	 A Dictionary of British Folktales in the English Language. An article in Journal of the Folklore Institute/ Katharine M. Briggs, — Indiana University Press, 2006. — 4p.
62.	 Mirefranero te tiene atrapado/ Gabriel Manso Carvajal, — Ediciones Beta III Milenio, S.L. Bilbao, 2016. — 203p.
63.	 The Penguin Dictionary of Proverbs. Second edition/ Jonathan Law, — Penguin Books Ltd, Harmondsorth, England, 2000. — 296-306p.
64.	 The Penguin Dictionary of English Synonyms and Antonyms / ed.: R. Fergusson. - Market House Books. Rev. ed. London et al.: Penguin books, 1992. 442 p. 
65.	 Diccionario de refranes comentado/ Regino Etxabe Díaz, — Ediciones de la Torre Espronceda, Madrid, 2004. — 118p.
66.	 Proverb. The New Encyclopaedia Britanni-ca. V. 9. Chicago et al.: Encyclopaedia Britannica, 1994. P. 749.

Електронні ресурси:
67.	 Deproverbio.Online journal. Режим доступу: https://deproverbio.com/  
68.	 The Origins of the Proverbs/ Archer Taylor. Режим доступу: https://ru.scribd.com/document/174857548/Archer-Taylor-the-Origins-of-the-Proverb 
69.	  Офіційний сайт Герберта Хофстеде. Режим доступу: https://www.hofstede-insights.com/country-comparison 
70.	 ТСН. Онлайн новини. Режим доступу: https://tsn.ua/ukrayina/do-dnya-nezalezhnosti-ukrayinci-obrali-nayvidatnishogo-spivvitchiznika-opituvannya-732337.html
71.	 Електронна збірка словників. Режим доступу: https://enacademic.com/