ОДЕСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ ІМЕНІ І.І. МЕЧНИКОВА
Факультет романо-германської філології
Кафедра теорії та практики перекладу

Кваліфікаційна робота
на здобуття ступеня вищої освіти "магістр"
"Особливості передачі англійських епітетів українською мовою"
‘English epithets in Ukrainian translation’ 
Виконала здобувачка денної форми навчання 
спеціальності 035 Філологія 035.041 Германські мови та літератури (переклад включно), перша - англійська
Освітня програма Переклад з англійської мови та другої іноземної українською

Пасічнюк Марія Вікторівна
Керівник: к. філол. н., доцент Єрьоменко С.В. ________
Рецензент: к. філол. н., доцент Хапіна О.В.

Рекомендовано до захисту:
Протокол засідання кафедри
теорії та практики перекладу
№___від___.___.2022р.
Завідувачка кафедри
_________Ірина РАЄВСЬКА
Одеса 2022
ЗМІСТ
Вступ........................................................................................................................3
РОЗДІЛ І. ТЕОРЕТИЧНІ ЗАСАДИ ДОСЛІДЖЕННЯ………….......……...8
1.1. Визначення стилістичного прийому епітет………................…...................8
1.2. Класифікація англійських та українських епітетів. …...............................16
1.3. Способи перекладу епітетів........................................………………..……23
РОЗДІЛ II. ПЕРЕДАЧА АНГЛІЙСЬКИХ ЕПІТЕТІВ В УКРАЇНСЬКІЙ МОВІ НА ПРИКЛАДІ ТВОРУ ДЖУЛІАНА БАРНСА “THE ONLY STORY”.................................................................................................................31
2.1. Особливості епітетів в оригіналі твору.............................................…...…31
2.2. Способи передачі епітетів у перекладі твору..........................……………35
Висновки………………………..…….………………………...……………….43
Список використаної літератури…...…………………………………………..47
Додатки…………………………………………………...………………………53
Summary..................................................................................................................57

Вступ
        Звертаючись до такого розділу мовознавства, як лінгвостилістика, що відносно є досить молодою і поки що не досить розвиненою наукою,  слід виокремити одне з її найважливіших завдань. Мова йде про вивчення лінгвістичної природи та функціонування окремих стилістичних прийомів в різних функціональних стилях літературної мови. Серед усіх стилістичних прийомів, розглянутий в даній роботі, епітет має давню історію вивчення  – згадка про епітет з’являється ще в давніх роботах з риторики та поетики, наприклад, у славнозвісній «Риториці» Аристотеля. Ще античні вчені з риторики, лінгвістики та інших літературознавчих напрямів визначали визначну роль цього тропа. Але так було не завжди: давні вчені, як і багато сучасних науковців по стилістиці, аж до другої половини 20 століття  схилялись до думки, що епітет виступає лише як прикрашальний прийом мовлення, спосіб увиразнення. Однак не так давно ставлення до цього стилістичного засобу змінилось. Зацікавленість до вивчення епітета значно зросла в 19 столітті. Останні роки можна відзначити як важливий поворот у вивченні епітета, адже його значення стали вивчати з лінгвостилістичної точки зору. Так свого часу знання про епітет поповнили своїми дослідженнями такі вчені, як О.О. Потебня, О.М.Веселовський, Б.В.Томашевський, О.С.Волковинський, В.А.Кухаренко. Важливі теоретичні положення з перекладу епітета визначили вчені: І.В.Арнольд, В.В.Балахтар, О.Ю.Дубенко. Однак ще й досі залишається значна кількість невирішених питань у вивченні епітета, а саме: відсутність єдиної визначної класифікації епітетів та основних принципів утворення вичерпної класифікації, майже недосліджені зміни епітета у взаємодії з іншими стилістичними засобами, розбіжність думок щодо питання емоційної природи епітета, недостатньо вивчені семантичні процеси, що відбуваються в процесі використання епітету, а також функціонування епітета в різних мовленнєвих стилях, в тому числі і художньої прози, що й досі залишаються фрагментарними та несистематизованими.
        Слід також зазначити, що основна проблема перекладу епітета полягає у відмінності морфологічно-синтаксичної будови мов, що не є близькоспорідненими. Це особливо проявляється при перекладі художніх засобів. Порівнюючи переклад епітетів з оригіналом, збагачуються теоретичні уявлення  про ті способи перекладу, які надалі мають використовуватися задля влучного відтворювання структури та семантики епітету в межах англійсько-української мовної пари. Завдання перекладача ґрунтується на застосуванні різних способів та прийомів перекладу, а також залежить від особистих характеристик та умінь перекладача. Насамперед він має однаково відчувати національні світогляди як носіїв мови оригіналу, так і носіїв мови перекладу, задля того, щоб уникнути вживання у перекладі понять, пов’язаних з мовою оригіналу, а навпаки, використати  найбільш підходящий і влучний переклад. Переклад вважається максимально вдалим, коли він є адекватний оригінальному, а також близький і зрозумілий для цільової аудиторії.
        Художні засоби, якими користується письменник, утворюють його власний ідіостиль та свою специфіку в кожному творі. В цьому процесі відіграє важливу роль і епітет. Тому має сенс вивчення особливостей перекладу епітету, розглядаючи оригінал твору сучасних англомовних письменників та його переклад. В даному випадку звертаємось до творчості Джуліана Барнса, а саме його роману «Одним одна історія». Джуліан Барнс – відомий сучасний англійський письменник, що славиться витонченим уживанням стилістичних засобів та вважається найнепередбачуванішим майстром усіх існуючих літературних форм. Переклади його творів зазвичай здійснювалися видавництвом «Темпора», а саме такими перекладачами, як Я.Стріха та В.Кузнецова.
        Відповідно, актуальність питання даної кваліфікаційної роботи визначається необхідністю подальшого дослідження та особливої уваги з боку науковців до одного з найдавніших і найуживаніших стилістичних прийомів - епітета, а також необхідністю подальшого вивчення структурно-семaнтичних пapaметрів текcту і, відпoвідно, лексичнoго-стилicтичного прийому епiтета, а також його компонентів.
        Об'єкт дoслiдження - епiтет як стилicтичний засіб в англiйськiй мoві.
        Предмет дослідження - способи передачі англійського епітету в художньому творі українською мовою.
        Метою роботи є вивчення особливостей та способів перекладу епітету з англійської мови українською у художньому перекладі на прикладі роману «Одним одна історія».
Для досягнення поставленої мети необхідно вирішити ряд завданнь:
- визначити роль епітета у художній англійській мові, його особливості та функції;
-дослідити особливості класифікації та види епітета;
- розглянути структурно-семантичні особливості епітета у сучасній англійській мові;
- встановити особливості перекладу епітету у художній літературі; 
- виявити жанрово-стилістичні особливості використання епітета у романі «Одним одна історія»;
- розглянути та схарактеризувати способи відтворення епітета у романі Дж.Барнса «Одним одна історія» українською мовою.
Для досягнення поставленої мети в роботі використовувались такі методи дослідження:
−порівняльно-зіставний метод, який дозволив порівняти епітети в англійській та українській мовах, визначити їх особливості.
− метод словникових дефініцій, використаний у роботі для виявлення семантики компонентів складних епітетів та з’ясування правильності пepeдачі семантики епітетів при перекладі художнього тексту. 
− перекладацький аналіз, який дозволив оцінити рівень адекватності та способи україномовного перекладу досліджуваного роману; 
− функціональний аналіз, що дозволив виявити функції епітета у реченні з метою оцінки рівня відтворення її при перекладі.
        Робота виконана згідно з планом науково-дослідної роботи кафедри теорії та практики перекладу Одеського національного університету імені І.І.Мечникова. Тема роботи вписується у комплексну міжкафедральну наукову тему:  «Лінгвокультура та ідентичність у руслі когнітивно-дискурсивних досліджень».
        Матеріалом дослідження послугували приклади епітетів з англомовного тексту роману Джуліана Барнса «Одним одна історія» та його переклад українською мовою (видання 2019 р., переклад Я.Стріха).
        Наукова новизна роботи визначається об’єктом та предметом дослідження і полягає в тому, що у роботі вперше узагальнено й систематизовано знання про методи та прийоми перекладу епітетів, зокрема – індивідуального стилю Джуліана Барнса– на прикладі його  роману «Одним одна історія».
        Теоретична цінність дослідження полягає у систематизації знань про епітет як стилістичний прийом, а також про основні проблеми теорії художнього перекладу, прийоми й методи перекладу англомовного епітету українською. 
        Практична цінність роботи визначається можливістю використання матеріалу дослідження для подальшого вивчення особливостей перекладу епітетів у художньому тексті.
        Структура кваліфікаційної роботи налічує: вступ, два розділи, висновок, список використаних бібліографічних, довідкових та ілюстративних джерел, додатки. Список використаної літератури налічує 59 найменуваннь. Загальний обсяг роботи становить 53 стopiнки, з них 43 сторінки основного тексту. У роботі також міститься 2 таблиці.
У вступі встановлюється актуальність роботи, характеризується об’єкт, предмет та мета дослідження, а також наукова новизна, теоретичне та практичне значення.
У першому розділі описано визначення терміну епітета, систематизовано класифікації даного стилістичного засобу та визначено способи перекладу епітета.
У другому розділі увага зосереджується на практичному визначенні та використанні епітета у творі «Одним одна історія» та аналізу особливостей його перекладу.
У висновку проаналізовані основні результати проведеного дослідження.

ВИСНОВКИ
        Розглянувши та проаналізувавши теоретичні та практичні засади перекладу епітетів, проведене дослідження дало змогу дійти таких висновків: 
        Епітет – це лексико-семантичний стилістичний прийом, спрямований на вираження експресивно-образної і суб’єктивно-оцінної характеристики об’єкта дійсності, що функціонує в просторі художнього дискурсу.
           В теоретичній частині було розглянуто сучасні класифікації епітетів. У підсумку з’ясовано, що не існує універсальної класифікації, що зуміла б пояснити наявність проблем у різних класифікаціях та розв’язати їх. Місце епітета у тропеїчній системі досі не є чітко визначеним, а думки вчених з питання визначення епітета іноді мають зовсім різне спрямування.  
        Існують значні розбіжності у структурних та семантичних класифікаціях епітета різними вченими, хоча цьому питанню присвячено багато робіт. Його семантичні та структурні особливості вивчали В. А. Кухаренко, Ю. М. Скребньов, І. М. Кочан, А. М. Веселовський. Звісно, епітет становить інтерес науковців насамперед з погляду семантики, адже власної семантики в нього фактично немає (за винятком постійних епітетів). Усі ж інші типи є так званими синкретичними тропами, тобто гібридами епітета з іншими тропами. Тому більшість вчених прагнуть простежити зв’язок епітета з іншими тропами. Щодо структурних класифікацій, то більшість вчених дотримуються однієї позиції. Разом з тим, таким структурним типам епітета, як голофразис та інвертований епітет, в класифікаціях вчених приділялося дуже мало уваги, але саме ці типи епітетів є найцікавішими як з стилістичної, так і з перекладацької точки зору.
         Структурна характеристика граматичних і семантичних особливостей епітетарію у романі Джуліана Барнса полягає у встановленні різних типів
 епітетів, серед яких на структурному рівні: прості епітети (simple epithets) – односкладові одиниці, що виконують роль концептуального, емоційного або естетичного визначення предмета в художньому творі; складні епітети (compound epithets) – синтаксичне ціле, що складається з двох і більше слів, сюди відносяться: парні епітети, двоступеневі, ланцюжкові, фразові, зворотні та епітети, виражені реченням. На структурному рівні найчастотнішим є простий епітет, а навпаки - найменш уживаним є епітет, виражений реченням. Аналіз епітетів, реалізованих в творі Джуліана Барнса, відображає типологічну різноманітність і максимальну затребуваність даного художнього засобу. Найбільш яскраво представленим виявляється семантичний параметр епітета, що включає оціночні епітети. Вони дають поведінкові, портретні і, що найбільш важливо, психологічні оцінки і характеристики явища або предмета; психологічна оцінка, в свою чергу, лежить в основі взаємин людини і природи, близькості їх емоційних станів. Найчастотнішими епітетами на семантичному рівні виявились аффективний тип епітетів, найменш представленими в творі Дж.Барнса є метонімічні епітети; порівняльні відсутні. Саме стилістичні засоби, а саме епітет служать вираженню світовідчуття письменника, розкриття його авторської картини світу, репрезентувати в поетичних текстах, і формування ідіостилю.
         Шляхом статистичного аналізу можна зробити висновок, що найбільш частотним типом епітетів у романі Дж.Барнса «Одним одна історія» є прості епітети, які становлять 51% від загального числа досліджених епітетів. Інші типи значно поступаються у частотності. Так, двоступеневі епітети становлять 12% та є другою за частотністю групою епітетів у романі. Фразові епітети становлять 19%, парні епітети складають 5%. Ланцюжкові та зворотні епітети становлять по 6% від загального числа досліджених прикладів. І найменший показник (1%) у епітета, вираженого реченням, адже автор використовує його лише один раз. По семантичній класифікації найуживанішим типом епітета є аффективний – понад 52% від загального числа досліджених епітетів. Образні епітети становлять 48% і включають в себе 29% метафоричних епітетів та 18% метонімічних епітетів. Вживання порівняльних епітетів становить 1%.(див. додаток Б)
         Аналіз теоретичного матеріалу з проблемами епітету показав, що всі автори, характеризуючи епітет, виділяють його головну ознаку: це саме образне визначення предмета. Епітет завжди суб'єктивний. У ньому втілюється унікальність світовідчуття, властивого особистості. Незважаючи на те, що епітет як традиційний прийом стилістики здавна зайняв міцне місце в різних дослідженнях художнього мовлення, загальноприйнятою, закінченої теорії епітета, за справедливим зауваженням багатьох авторів, все ж поки не існує. Цей термін використовується до сих пір дослідниками в різних сенсах, тобто у вузькому і широкому розумінні. Стилістична функція епітетів полягає в тому, що вони дають змогу показати предмет зображення з несподіваного боку, індивідуалізують якусь ознаку, викликають певне ставлення до зображуваного. Також, за допомогою епітетів досягається особлива тонкість, виразність, глибина. Конструкція епітета зазвичай елементарна. Це прикметник + іменник. Епітет в тексті зазвичай виявляється в постпозиції, після обумовленого слова. У сучасній англійській мові експресивність епітета збільшується також за рахунок транспозиції; оказіональне функціонування словосполучення або речення як цільнооформленого утворення, графічно, інтонаційно та синтаксично уподібненого слову. 
       Аналіз специфіки художнього тексту з точки зору його як об’єкта перекладу, показав, що основні особливості та складності перекладу такого типу тексту полягають в їх образності, яскравій стилістичній забарвленості, використанні безлічі тропів, необхідності для перекладача майстерно передати авторський задум, ідею твору, зберегти ідіостиль письменника. Крім того, звернуто увагу на специфіку перекладу епітетів як невід’ємного компонента художнього тексту, основні підходи і прийоми перекладу цього виразного засобу.
       Переклад епітетів с англійської мови на українську в романі Джуліана Барнса «Однима одна історія» продемонстрував, що різні способи перекладу було використано перекладачем та порівнювались іхні відмінності в перекладі. Влучний переклад епітетів надасть мові безпосередній характер. Проте слід уникати стилістичних та смислових помилок, що знижують якість перекладу. Найчастіше для перекладу епітетів перекладач використовувала такі способи перекладу: еквівалентний переклад, описовий переклад, заміна стилістичного засобу, періодично звертаючись до структурної або ж структурно-семантичної зміни при перекладі фразових епітетів. Найрідше перекладач уживала епітети перекладені шляхом семантичної зміни. Наочні приклади систематизовані в додатку А.
         Аналіз індивідуального стилю Джуліана Барнса показав, що автор стриманий у використанні епітетів. Їх кількість налічує 315 епітетів. Автор  будує хронотоп твору без конкретно визначених часових рамок, лише поділяючи роман на три розділи з різними періодами життя. Вивчення особливостей перекладу епітетів цього роману дозволяє проаналізувати не тільки особливості функціонування епітетів у сучасному англомовному романі, але також визначити труднощі перекладу різних типів епітетів англійської мови.
        В результаті роботи було систематизовано та схарактеризовано способи перекладу епітетів, та зроблено висновок, щодо необхідності на етапі передперекладацього аналізу визначати спосіб перекладу епітету та дотримуватись визначеної стилістики та образності для отримання найбільш доцільного перекладу. У цілому, в ході дослідження були виконані всі поставлені завдання дослідження, в наслідок чого досягнута його основна мета.

СПИСОК ВИКОРИСТАНОЇ ЛІТЕРАТУРИ
1.	Арнольд І.В. Стилістика сучасної мови/ І.В. Арнольд. – М.: Просвітництво, 1990. – 300 с. 
2.	Аношкова Т. А. Особенности перевода образных средств в англоязычном научном стиле. Молодой ученый. 2014. №8. С. 938–941.
3.	Арешенков Ю.О. Основи лінгвістичних досліджень. Матеріали до спецкурсу для студентів філологічних спеціальностей. Кривий ріг. КрдпУ 2006 р. 50 ст.  
4.	 Бабич Н.Д. Практична стилістика і культура української мови. – Львів: Світ, 2003. – 234 с.
5.	 Балахтар В. В., Балахтар К. С. Адекватность и эквивалентность перевода. [Електронний ресурс] / В.В.Балахтар. – режим доступу до ресурсу: http://www.confcontact.com/20110531/fk-balahtar.htm
6.	 Бархударов Л. С. Язык и перевод (Вопросы общей и частной теории перевода). – М.: Междунар. отношения, 1975. – 240 с.
7.	Білоус О. М. Теорія перекладу (2-е вид.) - Кіровоград,2013. - 194
8.	Бронь О.В. Простір художнього твору як теоретико-літературна проблема / О.В.Бронь // Літературознавчі студії. – К., 2004. – Вип. 7. – С.42-45.
9.	Веселовский А. Н. Из истории эпитета. Историческая поэтика. Москва,-1989. 648 с.
10.	Волковинський О. Поетика епітета: прологомени до теми/ О.Волковинський // Біблія і культура. - 2009. - Вип.11. - С.28-38       
11.	Галич О. , Назарець В. Теорія літератури /Галич О., Назарець В.//Либідь. - К.,2001
12.	Гальперин И. Р. Стилистика английского языка. Москва: Либpoком, 2014. - 336 с.
13.	Грабовецька О. С. Епітетна конструкція у художньому перекладі (на матеріалі української та англійської мов) : Автореф. дис… канд. філол. наук: 10.02.16 / О. С. Грабовецька; Київ. нац. ун-т ім. Т. Шевченка. – К., 2003. – 22 с.
14.	Дубенко О.Ю.Порівняльна стилістика англ і укр мов. Вид2 
15.	 Епітет як первісний троп і системоутворюючий центр тропіки // Вісник ЖДПУ. – № 8. – 2001. – С. 127-130.
16.	Єфімов Л. П. Стилістика англійської мови і дискурсивний аналіз. Учбовометодичний посібник / Л. П. Єфімов, О. А. Ясінецька. – Вінниця: Нова Книга, 2004. – 240с. 
17.	Жирмунский В. К вопросу об эпитете. Теория литературы. Поэтика. Стилистика. Ленинград, 1977. С. 355.
18.	Зимомря М.І. Переклад: теорія та практика. Посібник / М.І. Зимомря. – Кіровоград: Редакційновидав. центр КДПУ ім. В.Винниченка, 2001. – 117 с.
19.	Казакова Т. А. Теория перевода (лингвистические аспекты) [Електронний ресурс] / Казакова Т. А. – Режим доступу до ресурсу: http://www.studfiles.ru/preview/3849612/.
20.	Качуровський І. Основи аналізу мовних форм (стилістика): Фігури і тропи. – Мюнхен; Київ, 2003.
21.	Коптілов В.В. Теорія і практика перекладу: навч.посіб. Київ. Юніверс 2003 р. 280 ст. 
22.	Корунець І.В. Теорія і практика перекладу (аспектний переклад) / І.В.Корунець– Підручник. – Вінниця: «Нова Книга», 2000. – 448с. 
23.	Кочан І.М. Лінгвістичний аналіз тексту: [Навч. посіб] / І.М.Кочан. – 2-ге вид., перероб. і доп. – К.: Знання, 2008. – 423с.
24.	Кочерган М. П. Вступ до мовознавства. Київ: Видавничий центр «Академія», 2005. 368 с. 
25.	Красавіна В.В. Структурно-семантичні, стилістичні та текстові функції епітета в історичному романі (на матеріалі творів другої половини ХІХ – першої половини ХХ ст.): автореф. дис… канд. філол. наук / В.В. Красавіна. – К., 2005. – 20 с.
26.	Матузкова О.П. Основи написання магістерської наукової роботи з перекладознавства: 3-е видання, виправлене і доповнене/ Матузкова О. П., Єрьоменко С. В. – Одеса: 2021. – 110 с.    
27.	Мацько Л. Стилістика української мови: Підручник / Л. Мацько, О. Сидоренко., 2003. – 462 с.
28.	Мірам Г.Е., Дайненко В.В., Тарануха Л.А. Основи перекладу / Г.Е. Мірам, В.В. Дайненко, Л.А. Тарануха. – К.: Ельга Ніка-Центр, 2003.- 280с. 
29.	Огієнко І.І. Історія української літературної мови/ І.І, Огієнко; авт. предм. М. Тимошик. - К.: Центр учбової літератури, 2019. - 325 с.
30.	Онопрієнко Т. М. Епітет у системі тропів сучасної англійської мови:автореф. дис. … канд. філ. наук. Харків, 2002. 134 с.
31.	Онопрієнко Т.М. Тропеїчні засоби реалізації прагматичної скерованості художнього тексту/Т.М.Онопрієнко: Вісник ЖДПУ- 181 УДК 802- 2008.- 5с
32.	Павленко Н.О. Збереження поетичного потенціалу епітетів при перекладних трансформаціях. [Електронний ресурс] – режим доступу до ресурсу: http://eprints.zu.edu.ua/984/ 
33.	Павшук А. В. Языковая природа и функции эпитета в художественном тексте (на материале романа Асорина «Воля»): дис. … канд. филол. наук. Москва, 2007. 198 с.
34.	Переклад художній – Лексика – українські енциклопедії … [Електронний ресурс]. – Режим доступу: leksika.com.ua.
35.	Потебня О.О. Теоретична поетика / О. О. Потебня. – СПб. : Филологический факультет СпбГУ ; М. : Изд. центр «Академия», 2003. – 384 с
36.	Раті А. Перекладацька інтерпретація жанротвірної лексики в літературі жахів.−Електронний ресурс. http://er.nau.edu.ua/bitstream/NAU/10699/1/Раті_А.О._на_кафедральну_конф._(1)_2014_10_08_14_19_29_244.pdf
37.	Рецкер Я. И. Теория перевода и переводческая практика. Москва: Междунар. отношения, 1974. 216 с.
38.	Сапогова Л. И. Переводческое преобразование текста. Учеб. пособие. – М.: Флинта, 2013.– 319 с.
39.	Селіванова О.О. Сучасна лінгвістика: напрями та проблеми: Підручник. Полтава, 2008.
40.	Семантика та структурні моделі складних епітетів у сучасній англійській мові // Функціональна семантика слов’янських і германських мов: Матеріали Всеукраїнської наукової конференції (Житомир, 18–19 травня 2002). – Житомир: ЖДПІ. – 2002. – С. 128–129.
41.	Сіняговська І.Ю./Порівняльна стилістика англійської та української мови. [Електронний ресурс] - Режим доступу до ресурсу: http://elibrary.donnuet.edu.ua/1986/1/Siniahovska_manual_08_11_2018.pdf
42.	Сухенко К. М. Лексичні проблеми перекладу. / К. М. Сухенко. – К., Видавництво Київського державного університету, 1982. – 59 с.
43.	Томашевский Б. В. Стилистика. Л.: Изд-во ЛГУ, 1983. 288 с.
44.	Ференц Н. С. Основы литературоведения: учебник. Київ: «Знание», 2011.- 431 с.
45.	Hatim B., Mason I. Discourse and the Translation. Longman, 1997. 257 р
46.	Koukharenko V.A. A book of Practice in Stylistics - Vinnytsia. Nova knyga, 2000. - 160p.
47.	Newmark P. A Textbook of Translation. Edinburgh, 2006. 
48.	 Proshina Z. Theory of translation. –Vl.: Far Eastern University Press, 2008 – 276 c.
49.	Routledge Encyclopedia of Translation Studies / edited by Mona Baker and Gabriela Saldanha. 2nd edition. USA: Routledge, 2009. 675 p.
Словники
50.  Ахманова О. С. Словарь лингвистических терминов. Москва, Либроком, 2010. - 576 с.
51. Бибик С.П. Словник епітетів української мови / С.П.Бибик, С.Є.Єрмоленко, Л.О.Пустовіт. – К., 1998. – 431 с. 
52. Гром'як Р. Літературознавчий словник-довідник / Р. Гром'як, Ю. Коваліна, В. Теремка., 2007. – 752 с.
53. Мультитран [Електронний ресурс] – Режим доступу до ресурсу: http://www.multitran.com/c/m.exe?a=1&SHL=2.
54.  Селіванова О. Сучасна лінгвістика: термінологічна енциклопедія. Полтава, 2006.
55.  Українсько-англійський словник: близько 200 000 слів / за ред. проф. Гороть Є. І. – Вінниця: Нова Книга, 2009. – 1040 с
56.   A Glossary of Cognitive Linguistics. Edinburgh, 2007.
57.  Longman Dictionary of Contemporary English/ ed. D. Summers – Harlow: Pearson Education Limited, 2007. – 1949 p.
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ
58.   Julian Barns. The only story. - Jonathan Cape, 2018. - 122 p.
59.   Джуліан Барнс. Одним одна історія. - К.: «Темпора»,2019. - 212 ст.