ОДЕСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСІТЕТ
імені І.І. МЕЧНИКОВА 
ФАКУЛЬТЕТ РОМАНО-ГЕРМАНСЬКОЇ ФІЛОЛОГІЇ
КАФЕДРА ТЕОРІЇ І ПРАКТИКИ ПЕРЕКЛАДУ

 Дипломна робота
на здобуття ступеня вищої освіти "магістр"
на тему «Комплексні трансформації 
(граматичний аспект) в перекладах художнього тексту з англійської на українську та російську»
«Complex transformations (grammatical aspect)  in translations of the belles-lettres texts from English into Ukrainian and Russian»

     Виконала: студентка заочної/денної форми навчання
     спеціальності 035 Філологія 035.04 Германські мови та літератури 
     (переклад включно): переклад 
      КАМЕРІНО  КАТЕРИНА ВАЛЕРІЇВНА 	       
     Керівник	       к.філол.н., доц. КИРИЛЛОВА М.Д.________
     Рецензент       к.філол.н., доц. ВЕСНА Т.В.

Рекомендовано до захисту
Протокол засідання кафедри 
теорії та практики перекладу
№ __ від ________________

Завідувач кафедри 
.................. Матузкова О.П.	Захищено на засіданні ЕК №1
Протокол № ....... від..................... 2018 р.
Оцінка .........................../............./............
(за національною шкалою, шкалою ECTS, бали)

Голова ЕК
...................... Матузкова О.П.	

Одеса – 2018

ЗМІСТ

ВСТУП………………………………………………………………………	3	
		
РОЗДІЛ І ТЕОРЕТИЧНІ ПЕРЕДУМОВИ РОБОТИ ……………………	8	
		
РОЗДІЛ ІІ АНАЛІЗ ГРАМАТИЧНИХ ТРАНСОФРМАЦІЙ ПРИ ПЕРЕКЛАДАХ НА УКРАЇНСЬКУ ТА РОСІЙСЬКУ МОВИ РОМАНУ К.С.ЛЬЮЇСА "ХРОНІКИ НАРНІЇ"………………………………………	20	
               2.1 Перестановки………………………………………………..	22	
              2.2 Заміни ……………………………………………………….	26	
               2.3 Додавання …………………………………………………...	52	
              2.4 Опущення …………………………………………………...	54	
ВИСНОВКИ……………………………………………………………….	56	
		
СПИСОК ВИКОРИСТАНОЇ ЛІТЕРАТУРИ  .…………………………..	60	
		
SUMMARY ……………………………………………………………….	66	

Вступ

Дана наукова робота присвячена дослідженню закономірностей вживання перекладацьких перетворень на рівні речень, які були використані у перекладі художнього твору. Термін "перетворення" не можна розуміти буквально, сам текст оригіналу не перетворюється, в тому плані, що він не змінюється сам по собі. Зрозуміло, що текст оригіналу залишається незмінним, але на його основі створюється інший текст іншою мовою, який ми називаємо "перекладом". Таким чином, переклад можна вважати певним видом перетворення, а саме, міжмовною трансформацією.
Перекласти - означає передати правильно і повно засобами однієї мови те, що вже передано раніше засобами іншої мови. "Мета перекладу – як можливо ближче познайомити читача (чи слухача), який не розуміє мову оригіналу, з даним текстом (чи змістом усного повідомлення)" [64, 245].
Точний переклад, по визначенню, не можливий насамперед тому, "що різні мови відрізняються як за граматичною будовою, так і за кількістю слів, не беручи до уваги різницю культур" [2, 105].
У процесі перекладу часто виявляється неможливим використовувати відповідність слів і виразів, які нам пропонує словник. В подібних випадках ми звертаємося до трансформаційного перекладу, який містить перетворення внутрішньої форми слова чи словосполучення або ж її повної заміни для адекватної передачі змісту вислову.
Досягнення адекватності у перекладі пов'язано з вмінням грамотно ідентифікувати перекладацьку проблему і здійснити необхідні перекладацькі трансформації для того, щоб текст перекладу як можна більш точно передавав всю інформацію, укладену в тексті оригіналу, при дотриманні відповідних норм мови, якою здійснюється переклад.
Л.С. Бархударов, який зробив суттєвий внесок в розробку типології перекладацьких трансформацій, відзначав, що "переклад – це ті кількісні та якісні міжмовні перетворення, які здійснюються для досягнення перекладацької еквівалентності всупереч розходженням у формальних та семантичних системах двох мов" [3, 180].
Комплексній аналіз граматичних трансформацій при перекладі художнього тексту і є головною метою даної роботи, яка також має відобразити перекладацький суб'єктивізм. 
Сформульована мета передбачає рішення ряду задач:
1.Виявити у текстах перекладу перекладацькі трансформації;
2.Вивчити характер перекладацьких трансформацій; 
3.Зробити аналіз використаних перекладацьких трансформацій;
4. Дослідити об'єктивні та суб'єктивні фактори, які обумовлюють різне оформлення речення при перекладі. 
Для вирішення цих задач в даній роботі використовуються наступні методи: порівняльний аналіз тексту перекладу з текстом оригіналу, порівняння різних перекладів, трансформаційний аналіз, описовий аналіз та кількісний.	
Матеріалом дослідження послужив роман Клайва Стейплза Льюїса "Хроніки Нарнії" та його перекладів, які були виконані на українську мову     В. Наріжною та на російську мову Н.Транберг. Вибір цього роману невипадковий, тому що в процесі роботи ми зустріли багато перекладацьких рішень на рівні речень, які потребують подальшого розгляду та аналізу. Ці чинники обумовлюють наукову новизну дослідження, що являє собою перший досвід системного опису комплексних граматичних трансформацій, які відрізняються своїми специфічними рисами.
Предметом дослідження стали граматичні конструкції зафіксовані в романі Клайва Стейплза Льюїса "Хроніки Нарнії" і відповідні ім. граматичні структури, які зазнали при перекладі різноманітних трансформацій.
Теоретичною основою дослідження послужили класифікації перекладацьких трансформацій, запропоновані видатними лінгвістами:        Л.C. Бархударовим, Н.К. Гарбовським, В.Н. Коміссаровим, Т.А. Казаковою, Я. І. Рецкером, А.Д. Швейцером та ін.
Інтерес до проблеми перекладацьких трансформацій з боку лінгвістів та їх всебічне вивчення є в курсі теорії та практики перекладу вже традиційними. Перекладацькі трансформації є звичною процедурою будь-якого процесу перекладу через асиметричність систем будь-якої пари мов, що стикаються в перекладі. Але асиметричні системи мають, як правило, і зони збігу значень, так би мовити зони "смислової гармонії" [42]. Якщо фрагмент, що підлягає перекладу належить одній з таких співпадаючих зон, то ніякої трансформації не відбувається.
Граматичні трансформації полягають у перетворенні структури речення в процесі перекладу при строгому дотриманні норм мови. Трансформації можуть бути повними чи частковими у залежності від того чи змінюється структура речення цілком або частково. Звичайно, коли змінюються головні члени речення, відбувається повна трансформація, якщо ж змінюються лише другорядні – часткова. Крім змін членів речення можуть змінюватись і частини мови. Найчастіше це буває одночасно.
Дуже важливо врахувати всі чинники, які можуть впливати на застосування граматичних трансформацій:
1.	синтаксична функція речення;
2.	лексичне наповнення речення;
3.	смислова структура речення;
4.	контекст (оточення) речення;
5.	його експресивно – стилістична функція [37, 80].
Виходячи з визначення "граматика", ми визначаємо види граматичних трансформації. Так як основними різновидами граматики є синтаксис, морфологія та словотвір, то ми визначаємо:
1.	синтаксичні трансформації;
2.	морфологічні трансформації;
3.	словотвірні трансформації.
З метою зручності опису всіх видів перетворень або трансформацій їх можна звести до чотирьох елементарних типів, а саме:
1.	перестановки – зміни розташування мовних елементів в тексті перекладу відносно до тексту оригіналу. Елементами, які можуть бути піддані перестановці, є слова, словосполучення, частини складного речення, самостійні речення в будові тексту. Черга слідування компонентів українського/російського речення "прямо протилежна" черзі слідування компонентів вихідного англійського речення.
2.	заміни – найбільш поширений і різноманітний вид перекладацьких трансформацій. В процесі перекладу заміні можуть підлягати форми слів, частини речення, члени речення. Існують граматичні і лексичні заміни.
•	заміна форм слова
•	заміна частин мови
•	заміна членів речення
•	заміна типів речення
•	заміна типів синтаксичного зв'язку
3. додавання – причиною додавань в тексті перекладу є те, що можливо назвати "формальним невисловом" семантичних компонентів словосполучень в мові оригіналу [3, 198].
4. опущення – це явище прямо протилежне додаванню. При перекладі опущенню піддаються частіше слова, які є семантично зайвими, тобто відображають значення, які можливо зрозуміти в тексті без їхньої допомоги.
Кожне дослідження оригіналу й перекладу художнього тексту є актуальним, особливо в умовах, коли зростає значення функціонального підходу стосовно зіставних досліджень мовних явищ. Дане порівняльне дослідження закономірностей співвідношення оригінала та перекладу в рамках структури речення є актуальною проблемою, оскільки дозволяє побачити та виявити "загальне і відмінне в межах макросистем мов і є основою для лінгвістичних узагальнень в плані порівняльної типології" [51, 26].
Структура даної роботи складається із вступу, двох глав, висновків, списку використаною літератури, резюме.
В процесі роботи було досліджено більш 80 наукових джерел і розглянуто 300 прикладів простого та складного речення; приклади були класифіковані відповідно їх структурно-синтаксичним особливостям.	
У вступі формулюються цілі та задачі; зумовлюється вибір теми дослідження, визначається теоретична і практична значущість.
У першій главі викладаються теоретичні передумови дослідження. Ми розглядаємо поняття "перекладу", "перекладацькі трансформації",  основні види граматичних трансформацій і їх класифікації, які запропонували видатні лінгвісти Л.С. Бархударов,  В.Н. Коміссаров, І.Я. Рецкер. 
Головною метою другої глави є порівняння тексту перекладу з текстом оригіналу з метою виявлення та використання різних граматичних трансформацій, їх поєднання одна з одною, їх складний, комплексний характер.
У висновках підбиваються підсумки проведеної роботи.
Список літератури містить праці вітчизняних та зарубіжних авторів в галузі теорії перекладу.
Практична цінність цієї роботи визначається можливістю використання результатів дослідження в курсах теорії та практики перекладу, в спецкурсах по граматичним проблемам перекладу.

Висновки

Виходячи з викладанного вище, можна зробити висновок про те, що в процесі перекладу будь-якого тексту, тим більш художнього, при якому важливою задачею є не лише збереження своєрідності стилю автора, але і художнього образу, створеного в оригіналі, перекладач змушений постійно використовувати перекладацькі, а зокрема, граматичні трансформації.
Важливим засобом дослідження в лінгвістиці перекладу служить порівняльний аналіз текстів перекладу, тобто аналіз форми і змісту тексту перекладу шляхом порівняння з формою і змістом оригіналу. Особливий інтерес викликає аналіз тексту художнього перекладу. Порівнюючи такі тексти, можливо відкрити внутрішній механізм перекладу. В результаті проведеного нами дослідження стало можливим виділити основну причину, що пов'язана з приналежністю англійської та української/російської мов до різних типів. Англійська мова аналітична, а українська та російська – синтетична. Аналітична будова англійської мови передбачає багатофункціональність граматичних форм та синтаксичних конструкцій.
Отже, проаналізувавши тексти роману Клайва Стейплза Льюїса "Хроніки Нарнії " та його переклади українською та російською мовами, ми бачимо зі 300 прикладів даною роботи, які проаналізовані в практичній частині (друга глава), перекладацькі трансформації на практиці в "чистому" виді зустрічаються рідко – найчастіше вони поєднуються одна з одною, приймаючи складний, комплексний характер.
Для того, щоб вірно використовувати перекладацькі трансформації необхідно, щоб перекладач в рівній або майже в рівній мірі володів як вихідною, так і перекладацькою культурами. Теоретична підготовленість та майстерність перекладача виражається в умінні знаходити правильні рішення труднощів та також у вмінні користуватися накопиченим досвідом.
Наскільки вірно і вміло перекладач використовує перекладацькі трансформації, настільки буде залежати наше розуміння тексту перекладу.
Перекладач не має підходити до своєї задачі формально. Треба прагнути зберегти не скільки сам прийом, скільки утворений ним ефект.
Аналіз використання перекладацьких трансформацій в перекладах на українську та російську мови роману Клайва Стейплза Льюїса "Хроніки Нарнії " може буде представлено процентним співвідношенням:
1.	Перестановки. У кількісному відношенні було зареєстровано в українському перекладі 37 випадків, що відповідає 12,3%; в російському перекладі 39 випадків – 13%. 
2.	Заміни:
а) Заміни частин мови. У кількісному відношенні було зареєстровано в українському перекладі 49 випадків, у відсотковому 16,3%; в російському перекладі 47 випадків – 15,7%. 
б)  Заміна членів речення. Всього зареєстровано 38 випадків, що складає 12,7% в українському перекладі та у російському – 40 випадків (13,3%).
в) Членування речення при перекладі. У кількісному відношенні в українському перекладі було зареєстровано 35 випадків, що відповідає 11,7%, у російському перекладі – 36 (12%).
г) Об'єднання речень при перекладі. Було зареєстровано 27 випадків (9%) в українському перекладі, в російському – 24 випадки (8%).
д) Заміна складного речення простим. У кількісному відношенні 15 випадків (5%) в українському перекладі, у російському – 14 (4,7%).
е) Заміна простого речення складним. Було зареєстровано 10 випадків (3,3%) в українському перекладі, в російському – 11 випадків (3,7%).
ж) Заміни типів синтаксичних зв'язків співпадає в обох перекладах і становить 30 випадків (10%).
3.	Додавання. У кількісному відношенні було зареєстровано 30 випадків, що відповідає 10,7% в українському перекладі, та у російському – 31 (10,3%).
4.	Опущення. Усього знайдено 27 випадків, що у відсотковому відношенні складає 9% в українському перекладі, в російському перекладі – 28 випадків (9,3%).
Представлений аналіз дозволяє нам зробити висновок, перекладацькі трансформації у "чистому вигляді" зустрічаються рідко. Як правило, різного роду трансформації здійснюються одночасно, тобто поєднуються одна з одною – членування речення та заміна сполучникового у безсполучникове речення. Саме цей складний, комплексний характер граматичних трансформацій робить переклад складним і важким завданням. І саме завдяки перекладацьким трансформаціям досягається адекватність перекладу.
Розглянувши основні види граматичних трансформацій для досягнення еквівалентного перекладу, можна зробити наступні висновки:
1.	Синтаксичне уподібнення, як метод перекладу, коли синтаксична структура ВМ перетворюється в аналогічну структуру ПМ можливо лише в тих випадках, коли в двох порівнювальних мовах є аналогічні паралельні синтаксичні конструкції.
2.	В багатьох випадках перекладачу доводиться звертатися до членування речення, коли оригінальне речення ВМ перетворюється в два або більш самостійних речення. Трансформація членування приводить або до заміни складу членів речення, або до перетворення простого речення ВМ в складне речення мови перекладу.
3.	Інша трансформація – об'єднання двох простих речень ВМ в одне складне ПМ. Іноді відбувається одночасне використання об'єднання та членування – одне речення на 2 частини, та одна з частин об'єднується з іншим реченням. Цей процес звичайно пов'язаний з перерозподілом предикативних синтагм.	
4.	Висока частотність граматичних замін пояснюється тим, що в англійській та українській чи російській мовах завжди були та будуть наявні розбіжності у граматичній будові, що потребують використання граматичних трансформацій. Заміна членів речення при перекладі призводить до зміни його синтаксичної структури. Речення з підрядного може трансформуватися у  сурядне, часто з однорідними присудками.
5.	Заради відтворення  образної системи оригіналу перекладач мусить вдаватися до актуального членування речення. Найважливішим фактором, який забезпечує розподілення комунікативних функцій членів речення, є порядок слів. Інверсія являє собою потужний експресивний засіб як в українській чи російській та й в англійській мовах.
6.	Для досягнення еквівалентності художнього перекладу перекладачу іноді доводиться звертатися до компенсації, коли втрачені при перекладі одиниці ВМ відтворюються, компенсуються в близькому тексті, до того ж нерідко граматичні засоби ВМ замінюються лексичними та навпаки. Таким чином, відбувається об'єднання граматичних та лексичних засобів для забезпечення повної еквівалентності перекладу оригіналу.
7.	Зміна синтаксису мови оригіналу при перекладі буває спричинена об’єктивними та суб'єктивними факторами. Група чинників суб'єктивного характеру складається з особистих індивідуальних характеристик перекладача (приналежність до певної епохи, культури, соціуму, орієнтація на певні традиції, перекладацькі настанови, компетентність, творчій потенціал). Інтерферуючий вплив перекладацького сприйняття – це зміни в перекладі, що обумовлено індивідуальними особливостями, творчим потенціалом перекладача, його соціокультурною, лінгвістичною підготовкою. Вплив змінних (суб'єктивних) факторів простежується у двох напрямках, а саме: в перерозподілі змістовної інформації у вигляді утинання (усічення) та в розгортанні і вважається цілком виправданим. Проте, слід наголосити на переважанні саме об’єктивних факторів, тому що частотні показники використання граматичних трансформацій в українських та російських перекладах практично співпадають.

СПИСОК ВИКОРИСТАНОЇ ЛІТЕРАТУРИ

1.	Алексеева И.С. Введение в переводоведение. – СПб.: Академия, 2004. – 288 с.
2.	Аполлова М.А. Specific English (грамматические трудности перевода). – М.: Международные отношения, 1977. – 126 с.
3.	Бархударов Л.С. Язык и перевод. – М.: Международные отношения, 1975. – 238 с.
4.	Белякова Е.И. Translation from English:Переводим с английского. – СПб: КАРО, 2003. – 106 с.
5.	Блох М.Я. Теоретическая грамматика современного английского языка: Учебник по курсу теоретической грамматики. – К.: Вища школа, 1976. – 590 с.
6.	Брандес М.П., Провоторов В.И. Предпереводческий анализ текста. – М.: НВН-Тезаурус, 2001. – 219 с.
7.	Бреус Е.В. Основы теории и практики перевода с русского языка на английский. 3-е изд. – М.: Изд-во УРАО, 2002. – 208 с.
8.	Вейхман Г.А. Новое в английской грамматике: Учебное пособие для институтов и факультетов иностранных языков. – М.: Высшая школа, 1990. – 128 с.
9.	Вестник ИГЛУ. Вопросы теории и практики перевода. Серия: Лингвистика. – Иркутск: ИГЛУ, 2001. - №6. – 134 с.
10.	Виноградов В.С. Перевод: общие и лексические вопросы. – М.: МГУ, 2004. – 235 с.
11.	Вопросы теории и практики перевода: 1 Межвуз. сб. науч. труд. -  Иркутск: ИГЛУ, 1997. – 124 с.
12.	Вопросы теории и практики перевода: сб. науч. статей. – Пенза, 2002. – 132 с.
13.	Гарбовский Н.К. Теория перевода. – М.: Изд-во Московского университета, 2004. – 544 с. 
14.	Гвоздев А.Н. Современный русский литературный язык. Ч.2. Синтаксис. – М.: Просвещение, 1988. – 301 с.
15.	Голикова Ж.А. Перевод с английского на русский: уч. пособие. – М.: Новое знание, 2003. – 287 с.
16.	Казакова Т.А.  Практические основы перевода: учебное пособие. – СПб.: Изд-во "Союз", 2000. – 320 с.
17.	Кабакчи В.В. Практика англоязычной межкультурной коммуникации. – Санкт-Петербург: Изд-во  "Союз", 2004. – 469 с.
18.	Карабан В.І. Переклад з української мови англійською. Навчальний посібник. – Вінниця: Нова Книга, 2003. – 608 с.
19.	Климзо Б.Н. Ремесло технического перевода. Об аналогичном языке, переводе и переводчиках научно-технической литературы. – М.: Валент, 2003. – 288 с.
20.	Комиссаров В.Н. Теория перевода. – М.: Высшая школа, 1990. – 430 с.
21.	Комиссаров В.Н. Современное переводоведение. Курс лекций, электронная книга. – М.: ЭТС, 2002. – 424 с.
22.	Копанев П.И., Беер Ф. Теория и практика письменного перевода. – М.: Высшая школа, 1986. – 270 с.
23.	Коптілов В. Теорія і практика перекладу: Навчальний посібник. – К.: Юніверс, 2002. – 280 с.
24.	Корунець І.В. Теорія та практика перекладу (аспектний переклад): підручник. – Вінниця: Нова книга, 2003. – 448 с.
25.	Крупнов В.Н. Курс перевода. Английский язык. – М.: Международные отношения, 1979. – 232 с.
26.	Латышев Л.К. Эквивалентность перевода и способы ее достижения. – М.: Международные отношения, 1981. – 248 с.
27.	Латышев Л.К., Провоторов В.И. Структура и содержание подготовки переводчиков в языковом вузе. – М.: НВН-Тезаурус, 2001. – 135 с.
28.	Левицкая Т.Р., Фитерман А.М. Пособие по переводу с английского языка на русский. – М.: Высшая школа, 1973. – 135 с.
29.	Левый И. Искусство перевода. – М.: Прогресс, 1974. – 398 с.
30.	Лилова А. Введение в общую теорию перевода. – М.: Высшая школа, 1985. – 256 с.
31.	Львовская Э.Д. Теоретические проблемы перевода. – М.: Высшая школа, 1985. – 232 с.
32.	Меркулова Е.Н. Лексические и лексико-грамматические трансформации при переводе с английского языка на русский // Университетское переводоведение. Вып. 2. – СПб.: Филолог.фак. СПбГУ, 2002. – С. 312-320.
33.	Миньяр-Белоручев Р.К. Общая теория перевода и устный перевод. – М.: Воениздат, 1980. – 277 с.
34.	Миньяр-Белоручев Р.К. Как стать переводчиком? – М.: Стела, 1995. – 176 с.
35.	Мирам Г.Э. Переводные картинки. Профессия: переводчик. – К.: Ника-Центр, Эльга, 2001. – 336 с.
36.	Москальская С.И. Проблемы системного описания синтаксиса. – М.: Языки славянской культуры, 2003. – 478 с.
37.	Найда Юджин А. К науке переводить. Принципы соответствий // Вопросы теории перевода в зарубежной лингвистике: сб. статей. – М.: Международные отношения, 1978. – С. 114-137.
38.	Нелюбин Л.Л. Толковый переводческий словарь. – М.: Флинта: Наука, 2003. – 320 с.
39.	Нешумаев И.В. Синтаксические трансформации при переводе с английского текста на русский язык // Лингвистические и методологические проблемы русского языка как неродного: Текст: структура и анализ. – М., 1991. – С. 117-126.
40.	Овсянников В.В. Модальность и перевод: монография. Под ред. Е.В.Овсянниковой. – Запорожье: Просвіта, 2011. – 364.
41.	Палажченко П.Р. Несистематический словарь трудностей, тонкостей и премудростей английского языка в сопоставлении с русским. – М.: Валент, 2001. – 240 с.
42.	Паршин А.С. Теория и практика перевода. – М.: Русский язык, 2000. – 191 с.
43.	Полуян И.В. Семантико-синтаксические процессы и перевод (с русского языка на английский и с английского языка на русский). – М.: Р.Валент, 2005. – 240 с.
44.	Попович А. Проблемы художественного перевода. – М., 1980. – 198 с.
45.	Почепцов Г.Г. Конструктивный анализ структуры предложения. – Киев: Вища школа, 1971. – 191 с.
46.	Приходько А.М. Складно-сурядне речення в сучасній німецькій мові: синтактика, семантика, прагматика: Дис….д-ра філол.наук: 10.02.04. – Київ, 2002. – 461 с.
47.	Прияткина А.Ф. Русский язык: синтаксис осложнённого предложения. – М.: Высшая школа, 2005. – 178 с.
48.	Ревзин И.И., Розенцвейг В.Ю. Основы общего и машинного перевода. – М.: Высшая школа, 1964. – 243 с.
49.	Рецкер Я.И. Теория перевода и переводческая практика // Очерки лингвистической практики перевода. – М.: Международные отношения, 1974. – 216 с.
50.	Розенталь И.С. Русский язык. Управление в русском языке. Практическая стилистика. – М.: Оникс, 2009. – 752 с.
51.	Сдобников В.В., Петрова О.В. теория перевода. – М.: АСТ: Восток-Запад, 2007. – 448 с.
52.	Семенец О.Е., Папасьев А.Н. Практический курс устного перевода. – Киев: Вища школа, 1986. – 175 с.
53.	Слепович В.С. Курс перевода. – Минск: ТеатраСистемс, 2003. – 320 с.
54.	Слюсарева Н.А. Проблемы функционирования синтаксиса современного английского языка. – М.: Наука, 1981. – 205 с.
55.	Современные информационные технологии и перевод. – М.: Изд. центр «Академия», 2008. – 224 с.
56.	Солодуб Ю.П. Теория и практика художественного перевода: Учебное пособие для студ. – М.: Изд. центр «Академия», 2005. – 304 с.
57.	Сорокин Ю.А. Переводоведение: статус переводчика и психогерменевтические процедуры. – М.: ИТДГК «Гиозис», 2003. – 160 с.
58.	Структура и семантика простого, сложного и осложнённого предложения: Межвуз. сб. науч. тр. – Л., 1988. – 231 с.
59.	Сучасна лінгвістика. Термінологічна енциклопедія / Під ред.. О.Селіванової. – Полтава: Довкілля. – К., 2006. – 716 с.
60.	Терехова С.І. Вступ до перекладознавства // Сучасні проблеми і теорії. Діяльність перекладача. Основи техніки перекладу. – К.: Видавничий центр КНЛУ, 2002. – 163 с.
61.	Тихонов А.А. Английский язык. Теория и практика перевода. – М.: Просвет, 2005. – 120 с.
62.	Топер П.М. Тотальный перевод. – Тарту: Изд-во Тартусского уни-та, 1995. – 220 с.
63.	Тюленев С.В. теория перевода. – М.: Гардарики, 2004. – 278 с.
64.	Федоров А.В. Основы общей теории перевода: грамматические проблемы. – М.: Высшая школа, 1968. – 395 с.
65.	Федоров А.В. Основы общей теории перевода (лингвистические проблемы). 5-е изд. – СПб: СПбГУ -  М.: ООО Изд. Дом «Филология Три», 2002. – 416 с.
66.	Чередниченко О.І. Про мову і переклад. – К.: Либідь, 2007. – 248 с.
67.	Чернов Г.В. Теория и практика синхронного перевода. – М.: Международные отношения, 1978. – 208 с. 
68.	Черняховская Л.А. Перевод и смысловая структура. – М.: Международные отношения, 1976. – 264 с.
69.	Чужакин А.П. Общая теория перевода и переводческой скорописи: курс лекций. – М.: Р.Валент, 2002. – 160 с.
70.	Швейцер Я.И. Перевод и лингвистика. – М.: Воениздат, 1973. – 280 с.
71.	Швейцер А.Д. Теория перевода: статус, проблемы, аспекты. – М.: Наука, 1988. – 215 с.
72.	Duff A. Translation. – Oxford University Press, 1996. – 160 p.
73.	Campbell, Stuart. Translation into the Second Language. – London and New York: 1998. – 208 p.
74.	Hatim, Basil and Mason, Jan. The Translator as communicator. - London and New York: Routledge, 1997. – 244 p.
75.	May, Rachel. The Translator in the Text: on Reading Russian Literature in English. – Evanston, Illinois: Northwestern University Press, 1994. – 209 p.
76.	Newmark, Peter. A Textbook of Translation. – Longman, 2003. – 292 p.
77.	Nida, Eugene. Principles of Correspondence // The Translation Studies / Ed. by Lawrence Venuti: Mona Baker. – Routledge: London and New York, 2003. – P. 126-140.
78.	Robinson, Douglas. Becoming a Translator: an Introduction of the Theory and Practice of Translation. - London and New York: Routledge, 2002. – 301 p.

79.	C.S.Lewis. The Chronicles of Narnia. The Magician's nephew. The Lion, the Witch and Wardrobe. – London; Harper Collins Publishers Ltd, 2001. – 425 p.
80.	К.С.Льюїс. Хроніки Нарнії. Небіж чаклуна. Лев, відьма та Шафа. (переклад В.Наріжна). – Дніпропетровськ: Проспект, 2006. – 445 с.
81.	К.С.Льюис. Хроники Нарнии.  (перевод Н.Трауберг) – М.: Издательская группа "Азбука-Аттикус", 2006. – 864 с.

SUMMARY

The senior thesis submitted for defence deals with the study of grammatical transformations employed by the translator to achieve faithful translation.
The investigation was held on the basis of J.S.Lewis’ novel “The Chronicles of Narnia” and its translations into Ukrainian made by V.Nariznaya and into Russian by N.Trauberg.
The volume of the investigated material is 300 different grammatical transformations obtained by random selection.
The choice of the theme was prompted by practical necessities. It was necessary to trace and analyze a great variety of grammatical transformations, having a number of structural and semantic peculiarities.
The objective of the work determined the following tasks:
1.	To study theoretical premises of the investigation and single out different types of translator’s transformations.
2.	To outline a typology of grammatical transformations in both translations.
3.	To analyze and systematize the obtained results in order to define existence/lack of coincidence between the respective pairs of examples.
4.	To find out objective and subjective reasons for their usage.
The purpose and the tasks of the research called for a thorough study of the scientific literature on the theory of translation. It was also obligatory to investigate scientific definitions of the terms “transformation”, “grammatical transformation” objective/subjective factors.
The methods of descriptive and comparative analysis were used to reveal the difference of morphological and grammatical compatibility in the English language and the Ukrainian/Russian languages while comparing the Source Language Text and the Target Language Text. It gave the opportunity to find out such grammatical transformations as transposition, substitution (different types), addition, omission. (Classification introduced by L.S.Barhudarov).
Theoretic significance of the paper can be explained by the contribution to the theory of translation. Practical innovation of the work relies on the application of linguistic descriptive and comparative methodology.
Structurally the work consists of Introduction, two chapters, conclusion and bibliography.
Introduction outlines the objective of the research, its theoretic significance and practical innovation, the methods employed.
Chapter I presents a theoretic background to the research and highlights different types of grammatical transformations and their classifications.
Chapter II specifies grammatical transformations in the process of translation of the novel “The Chronicles of Narnia” into Ukrainian and Russian. It will help to reveal dominance of objective/subjective factors which enable the translator to make the correct choice.
The results of the investigation are stated in Conclusion.
In the course of the analysis we came to a number of conclusions:
1.	The most frequent and appropriate grammatical transformation is substitution of parts of speech. The Ukrainian translation reveals 49 cases (16,3%), while the Russian translation has 47 cases (15,7%). Substitution of members of the sentence (the most essential replacement of the main members) make up 38 cases (12,7%) in the Ukrainian translation and 40 cases (13,3%) in the Russian translation. Sentence fragmentation (breaking original sentence into several parts) comprises 35 cases (11,7%) in the Ukrainian translation and 36 cases (12%) in the Russian translation.   The number of sentence integration (joining of two or more sentences into one) is 27 cases (9%) in the Ukrainian translation and 24 cases (8%) in the Russian translation. Substitution of syntactic relations (when the author changed the syndetic relations into asyndetic or vice versa) coincides in both translations and makes up 30 cases (10%). Substitution of the complex sentence by the simple one in the Ukrainian translation comprises 15 cases (5%) in the Ukrainian translation and 14 cases (4,7%) in the Russian translation. Substitution of the simple sentence of the complex one makes up 10 (3,3%) in the Ukrainian translation and 11 cases (3,7%) in the Russian translation.
2.	Transposition as a grammatical transformation ranks second and makes up 37 cases (12,3%) in the Ukrainian translation and 39 cases (13%) in the Russian translation.
3.	Additions are also frequently used by the translators. In the Ukrainian translation they comprise 32 cases (10,7%) while there were registered 31 cases (10,3%) in the Russian translation.
4.	Omissions make up 27 cases (9%) in the Ukrainian translation while the Russian translation reveals 28 cases (9,3%).
The conclusion tackled the most important issues and summarizes the results of the work.
Differences in the type of the languages (analytical and synthetic) and in their structure result in various grammatical transformations which take place in the process of translation. They are motivated by non-coincidences in the language systems, inevitable and objectively stipulated.
The comparative analysis of both translations showed a strong tendency for a coincidence in the use of grammatical transformations which can be explained by the objective factor domination. Both Ukrainian and Russian belongs to one and the same type (synthetic).