МІНІСТЕРСТВО НАУКИ І ОСВІТИ УКРАЇНИ
Одеський національний університет імені І.І.Мечникова
Факультет романо-германської філології
Кафедра педагогіки

КВАЛІФІКАЦІЙНА РОБОТА

ВИКОРСТАННЯ ДИДАКТИЧНИХ ІГОР У ПРОЦЕСІ ФОРМУВАННЯ  ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ МАЙБУТНІХ ВИКЛАДАЧІВ

USE OF DIDACTIC GAMES IN THE PROCESS OF FORMING THE PROFESSIONAL COMPETENCE OF FUTURE TEACHERS

на здобуття ступеня вищої освіти «Магістр»
зі спеціальності 011 Освітні педагогічні науки
Виконала студентка денної форми навчання
Столярчук Юлія Сергіївна 
Керівник: к. п. н., доц. Вєйландє Л.В.-В.  
Рецензент:  к.п.н., доц. Косаревська О.В. _______

Кваліфікаційна робота містить результати власних досліджень. Використання ідей, результатів і текстів інших авторів мають посилання на відповідне джерело _____________________Столярчук Ю.С.

Рекомендовано до захисту:
Протокол засідання кафедри
№ ___ від _____________
Завідувач кафедри
____________ проф. Цокур О.С.
	Захищено на засіданні ЕК №___
протокол № __ від ___________
Оцінка____________/____/____
(за національною шкалою, шкалою ECTS, бали)
Голова ЕК
____________ проф.Букач М.М..	

Одеса 2022
АНОТАЦІЯ
Столярчук Юлія Сергіївна. Використання дидактичних ігор у процесі формування професійної компетентності майбутніх викладачів

Кваліфікаційна робота на здобуття ступеня вищої освіти «Магістр» зі спеціальності 011 Освітні, педагогічні науки. Одеса: Одеський національний університет імені І.І. Мечникова, 2022. Рукопис.
У магістерському дослідження висвітлено проблему використання дидактичних ігор з метою формування професійної компетентності майбутніх викладачів. Авторка дослідила поняття професійної компетентності майбутніх викладачів, визначила компоненти професійної  компетентності майбутніх викладачів  –  когнітивний (знання), мотиваційний,  діяльнісний (вміння та навички), особистіно-творчий  (особистісні якості). Досліджено рівень сформованості професійної  культури студентів магістратури спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки. 
Практична значущість роботи полягаю у тому, що  описана методика розробки, проведення та оцінки ефективності дидактичних ігор у практичній професійній підготовці майбутніх викладачів. У результаті проведеного діагностування рівня сформованості професійної компетентності авторка розробила та апробувала дидактичні ігри для циклу педагогічних дисциплін  професійної підготовки магістрів спеціальності 011 освітні, педагогічні науки.

 Ключові слова: компетентність, професійна компетентність, дидактична гра, викладач вищої школи

ABSTRACT

 Stoliarchuk Yuliia. USE OF DIDACTIC GAMES IN THE PROCESS OF FORMING THE PROFESSIONAL COMPETENCE OF FUTURE TEACHERS. Manuscript.

Thesis for obtaining a master degree of higher education in the specialty 011 - Educational, Pedagogical Sciences. Odesa: Odesa I. I. Mechnykov National University, 2022. Manuscript.
The master's study highlights the problem of using didactic games to form the professional competence of future teachers. The author investigated the concept of professional competence of future teachers, identified the components of professional competence of future teachers – cognitive (knowledge), motivational, activity (skills and abilities), personal-creative (personal qualities). The level of formation of professional culture of Master's degree students of specialty 011 – educational and Pedagogical Sciences is studied.
The practical significance of the work lies in the fact that the methodology for developing, conducting and evaluating the effectiveness of didactic games in the practical professional training of future teachers is described. As a result of the diagnostics of the level of formation of professional competence, the author developed and tested didactic games for the cycle of pedagogical disciplines of professional training of masters of specialty 011 educational, Pedagogical Sciences.

Key words: competence, professional competence, didactic game, higher school teacher.

Зміст
АНОТАЦІЯ  	2	
ABSTRACT  	3	
ВСТУП	5	
Розділ І.	ТЕОРЕТИЧНІ ОСНОВИ ФОРМУВАННЯ ПРОФЕСІЙНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ  МАЙБУТНІХ ВИКЛАДАЧІВ ЗАСОБАМИ ДИДАКТИЧНИХ ІГОР	10	
	1.1.	Професійна підготовка майбутніх викладачів у контексті компетентнісного підходу	10	
	1.2.Дидактична гра як засіб формування професійної компетентності майбутніх викладачів	28	
	1.3.Методика розробки, проведення та оцінки ефективності дидактичних ігор у практиці професійної підготовки майбутніх викладачів	47	
Висновки до розділу І	63	
Список використаних джерел Розділ І	65	
Розділ ІІ.	ДОСЛІДНО-ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНА РОБОТА З ВПРОВАДЖЕННЯ ДИДАКТИЧНИХ  ІГОР У ПРОФЕСІЙНУ ПІДГОТОВКУ МАЙБУТНІХ ВИКЛАДАЧІВ НА ПРИКЛАДІ ОПП 011 – ОСВІТНІ, ПЕДАГОГІЧНІ НАУКИ	76	
	2.1 Діагностика рівня сформованості професійної компетентності майбутніх викладачів	76	
	2.2. Впровадження дидактичних ігор у професійну підготовку магістрів спеціальності 011 освітні, педагогічні наук	88	
Висновки до розділу ІІ	112	
Список використаних джерел Розділ ІІ	115	
ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ	116	
ДОДАТКИ	118	

В С Т У П
Актуальність і доцільність дослідження. Одним із актуальних напрямів  процесу  реформування є запровадження компетентнісної парадигми у практику діяльності закладів вищої освіти. Ключовою складовою модернізації освіти є система професійної підготовки педагогічних кадрів, метою якої  виступає подальший розвиток і вдосконалення педагогічної системи на основі створення умов для формування професійної компетентності, соціально активної, творчої особистості майбутніх викладачів. Проблема запровадження компетентнісного підходу в сучасній освіті знайшла своє відображення у нормативних документах, які регламентують діяльність системи освіти в Україні. Це – Закони України «Про освіту», «Про вищу освіту»; «Концепція Нової української школи». Зазначені документи відображають нові вимоги до структури змісту освіти й умов реалізації освітнього процесу, що передбачає кардинальну зміну в підготовці майбутніх педагогів на засадах компетентнісного підходу.
Постійно збільшується й змінюється зміст та обсяг знань, умінь та навичок, якими мають володіти сучасні спеціалісти. У сфері вищої освіти здійснюється пошук способів та шляхів  модернізації системи підготовки, підвищення якості навчання, що приводить  до розробки нових методів і форм організації навчання.  
Теоретичним підґрунтям розв’язання проблеми підготовки фахівців у закладах вищої освіти є праці українських і зарубіжних учених Н. Волкової, С. Гончаренка, А. Гуржія, В. Козакова, В. Лунячека, П. Підкасистого, С. Сисоєвої та ін. Дослідженням компетентнісного підходу до навчання займалися В. Вербицький, Є. Зеєр, І. Зимня, О. Локшина, О. Овчарук, О. Пометун, С. Ткачук, А. Хуторський, В. Ягупов. Серед зарубіжних авторів – це С. Вудраф, Д. Мак-Клеланд, Д. Равен, П. Хейджер та ін. Проблеми професійної підготовки майбутніх педагогів на засадах компетентнісної парадигми досліджували Н. Бібік, С. Золотухіна, В. Сидоренко, С. Сисоєва, Г. Токмань, І. Шумілова та ін.
Дослідженням проблеми використання ігрових технологій у навчанні займались В. Бедержанова, О. Газман, В. Горленко, І. Петерсон, В. Рибальський, Е. Семенова, А. Тюков, В. Хрипко, А. Усова, С. Шмаков, В. Скалкін, В. Трайнєв, С. Щербак, П. Щербань та інші науковці. Головні положення теорії ігрової діяльності були сформульовані й розроблені класиками педагогічної і психологічної науки К. Ушинським, Д. Писарєвим, О. Леонтьєвим та ін. Розробкою дидактичних ігор у педагогічних 6 вищих навчальних закладах займалися М. Арстанов, О. Березюк, А. Вербицький, І. Куліш, В. Петрук, В. Петрусинський, П. Підкасистий, А. Смолкін, Т. Ткаченко, Л. Тополя, Ж. Хайдаров, О. Штепа та ін. Вони стверджують, що активне використання навчальних ігор у навчальному процесі ПВНЗ є важливою умовою і ефективним засобом підвищення якості підготовки майбутніх учителів, розвитку педагогічного мислення, адаптації до професійно-педагогічної діяльності.
Модернізація системи вищої освіти вимагає спрямування зусиль професорсько-викладацького складу  закладів вищої освіти  на розвиток професійної компетентності  майбутніх викладачів засобами дидактичних ігор що зумовило вибір нами теми дослідження: «Використання дидактичних ігор у процесі формування професійної компетентності майбутніх викладачів».
Зв'язок роботи з науковими програмами, планами, темами. Дослідження виконане відповідно до тематики, передбаченої планом науково-дослідної роботи кафедри педагогіки Одеського національного університету імені І.І. Мечникова  «Освіта дорослих в Україні та світі» (номер державної реєстрації 0119U002443). Автором досліджувався аспект проблеми, пов'язаний із особливостями формування професійної компетентності студентів – майбутніх викладачів засобами дидактичних ігор.
Мета дослідження:  дослідити особливості  використання дидактичних ігор у процесі формування професійної компетентності майбутніх викладачів.
Для досягнення поставленої мети, необхідно вирішити наступні завдання:
1.	Розглянути особливості професійної підготовки майбутніх викладачів у контексті компетентнісного підходу
2.	Визначити сутність дидактичної гри як засобу формування професійної компетентності майбутніх викладачів
3.	Обґрунтувати методику розробки, проведення та оцінки ефективності дидактичних ігор у практиці професійної підготовки майбутніх викладачів
4.	Експериментально дослідити рівень  сформованості професійної компетентності майбутніх викладачів  (на прикладі спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки)
5.	Впровадити  дидактичні ігри у професійну підготовку магістрів спеціальності 011 освітні, педагогічні науки
Об'єкт дослідження: процес фахової підготовки майбутніх викладачів
Предмет дослідження: формування професійної компетентності майбутніх викладачів засобами дидактичних ігор.
        Методологічні засади дослідження складають гуманістичні принципи освіти і формування цілісної всебічно розвиненої особистості; праці психологів, філософів, педагогів, дослідження, які розкривають певні аспекти проблеми професійної компетентності; діяльнісний підхід до навчання, теорія ігрової діяльності, концепція проблемного навчання, методологічні дослідження з дидактики, положення особистісно орієнтованого підходу до формування професійної  компетентності викладача закладу вищої освіти. 
Теоретичні засади дослідження: філософські й психолого-педагогічні положення теорії ігрової діяльності та праці в галузі педагогіки і педагогічної психології (К. Абульханова-Славська, Є. Аркін, Е. Берн, О. Бондаревська, А. Вербицький, Л. Виготський, Й. Гейзінга, О. Леонтьєв, С. Рубінштейн, С. Шмаков, Д. Ельконін, І. Якиманська та ін.). Дослідження спирається на методологію сучасної педагогіки (Ю. Бабанський, В. Безпалько, Б. Гершунський, Н. Мойсеюк, Н. Ничкало, В. Сластьонін, М. Сметанський, Г. Тарасенко, В. Шахов, та ін.), практичний досвід застосування ігор у навчальному процесі (М. Арстанов, В. Платов, В. Рибальський, В. Трайнєв, А. Хуторський, П. Щербань та ін.).
       Методи дослідження. Для виконання поставлених завдань на етапі дослідно-експериментальної роботи використовувалися такі методи дослідження: вивчення, аналіз і узагальнення науково-методичної, психолого-педагогічної, методичної літератури за темою даного дослідження;  аналіз та узагальнення  спостережень з проблеми дослідження, опитування та анкетування.
      Експериментальна база дослідження. Дослідження проводилося на базі  факультету романо-германської філології Одеського національного університету імені І. І. Мечникова, в якому прийняло участь 11 студентів 1 курсу   спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки.
       Наукова новизна дослідження визначається тим, що в ході його виконання були отримані конкретні дані про особливості застосування дидактичних ігор у вивченні педагогічних дисциплін з метою формування професійної компетентності майбутніх викладачів спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки. 
       Практична цінність дослідження  полягає у розробці семінарських занять з курсу «Педагогіка  та психологія вищої школи» з використанням дидактичних ігор з метою формування професійної компетентності майбутніх викладачів; результати можуть бути реалізовано в системі професійної підготовки майбутніх учителів  інших спеціальностей. 
       Апробація результатів дослідження. Основні теоретичні, методичні та практичні результати й загальні висновки доповідалися, обговорювалися й одержали схвалення на:  78-ій звітній студентській науковій конференції в ОНУ імені І.І. Мечникова (м. Одеса 2022 р.);  ХV Міжнародній науково-практичні конференції «INNOVATIONS AND PROSPECTS OF WORLD SCIENCE» (м.Ванкувер, канада, 12-14.10..2022р); Регіональній науково-практичній інтернет-конференції «Григорій Сковорода – геній українського духу» (м.Одеса, 03.12.2022р.)
Публікації. За матеріалом кваліфікаційної роботи опубліковано 2 наукові праці у матеріалах Міжнародної та регіональної науков-практичних конференцій:
Столярчук Ю.С. Дидактична гра як засіб формування професійної компетентності майбутніх викладачів.  Innovations and prospects of world science. Proceedings of the 15th International scientific and practical conference. Perfect Publishing. Vancouver, Canada. online edition. 2022 с. 146-153 https://sci-conf.com.ua/wp-content/uploads/2022/10/INNOVATIONS-AND-PROSPECTS-OF-WORLD-SCIENCE-12-14.10.2022.pdf
Столярчук Ю.С.  Використання дидактичних ігор у професійній підготовці майбутніХ викладачів Благословенний Григорій Сковрода – світовий геній мудрості та гуманного духу: Збірник матеріалів Регіональної науково-практичної інтернет-конференції / за ред. проф. Голубенко Л.М., проф. Цокур О.С., доц. Вейланде Л.В.-В. Одеса: ФОП Бондаренко М.О., 2022. С.
Структура та обсяг дипломної роботи. Дипломна робота складається зі вступу, двох розділів, списків використаних джерел до них, загального висновку, додатків. Повний обсяг дипломної роботи складає 138 сторінок машинописного тексту, з них  109 сторінок основного тексту. В роботі вміщено 3 таблиці, 2 малюнки, 5 діаграм. У списку використаних джерел  104  найменувань. 
ВИСНОВКИ ДО РОЗДІЛУ І
У першому розділі роботи «Теоретичні основи формування професійної компетентності майбутніх викладачів засобами дидактичних ігор» нами розглянуто поняття професійної компетентності, особливості професійної підготовки майбутніх викладачів у контексті компетентнісного підходу;  дидактичну гру   як засіб формування професійної компетентності майбутніх викладачів; проаналізовано ефективність дидактичних ігор у практиці професійної підготовки майбутніх викладачів.
Усвідомлення сутності дефініції професійна компетентність майбутніх викладачів потребувало аналізу наукових джерел щодо понять «компетентнісний підхід» та «професійна компетентність». Компетентнісний підхід орієнтований на внутрішню зміну ціннісних, мотиваційних структур особистості, її інтересів, установок, позицій, особистісного змісту в оволодінні знаннями, уміннями, способами діяльності. Актуалізуючи особистісний зміст та цінності освіти, компетентнісний підхід забезпечує його  пріоритет, одночасно виводячи на більш високий рівень соціальні цінності та соціальні сенси оволодіння системою компетентностей.
 Проведений аналіз науково-педагогічної літератури з питання визначення сутності поняття «професійна комптентність» продемонстрував досить широкий спектр підходів до самої дефініції терміну, її сутності, змісту, структури.  Професійна компетентність –  це інтегративна якість, яка включає  сукупність знань, досвіду і способів професійної поведінки викладача вищої школи, які дозволяють йому успішно виконувати свою роботу з урахуванням особистісних, психофізіологічних та соціальних характеристик.
 Багатоманіття методологічних підходів та використання зарубіжних джерел спричинило неоднозначність у визначенні структури професійної компетентності. У нашому дослідженні професійна компетентність майбутнього викладача структурно розглядається нами як  сукупність наступних компонентів: – когнітивний (знання), мотиваційний,  діяльнісний (вміння та навички), особистіно-творчий  (особистісні якості). Кожен компонент професійно компетентності характеризується аспектами його прояву та розглядається в контексті здійснення професійної педагогічної діяльності.
У рамках вивчення наступного завдання – визначення сутності дидактичної гри як засобу формування професійної компетентності майбутніх викладачів – нами зазначено, що дослідники цієї проблеми звернулися до визначення феномену дидактичної  гри. Аналіз педагогічної літератури свідчить, що  єдиного погляду на визначення поняття «дидактична гра» не існує. Цей термін по-різному трактується в працях дослідників. Науковці визначають її сутність як форму спілкування та  діяльності, метод стимулювання та мотивації навчання, метод активного навчання, метод самостійного оволодіння знаннями, активна навчальна діяльність з імітаційного моделювання систем, явищ, процесів, які вивчаються.   На основі аналізу зазначених вище підходів до визначення  терміну «дидактична гра» можемо зробити висновок, що цілеспрямована індивідуальна, групова та колективна навчальна діяльність викладача і студентів в ігрових ситуаціях із застосуванням  засобів імітаційного моделювання і рольової поведінки виступає способом  вирішення типових і творчих професійно-навчальних задач та засобом формування професійної компетентності майбутніх викладачів. На основі класифікації дидактичних ігор нами було визначено, що в процесі вивчення педагогічних дисциплін спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки найбільш результативними є змагальні, ситуаційні та технологічні, тренінгові ігри.

Список використаних джерел до розділу І
1.	Аврамчук Л. А. Формування активної пізнавальної діяльності студентів.  Педагогіка і психологія. 2007.  № 3.  С. 122-125.
2.	Адаптивне управління: прикладний аспект, поширення в освітній системі України: колективна монографія. Єльникова Г. В. та ін. Тернопіль: Корк, 2015. 420 с. 
3.	Адольф В. А. Формирование профессиональной компетентности будущего учителя. Педагогика. 2005. №1. С. 72–75. 
4.	Андрущенко В. Вища освіта в контексті глобалізації. Дзеркало тижня. 2006. 26 січня. С. 5–8. 
5.	Аркусова И. В. Компъютерные инновации в современном высшем образовании. Педагогика. 2012. № 8. С. 33−40. 
6.	Астаф’єва О. Інформатизація та комп’ютеризація в гуманітарній освіті. Вища освіта України. 2003. № 2. С. 108–114.
7.	 Бaбaнcкий Ю. К., Поташник М. М. Оптимизация педагогического процесса (в вопросах и ответах). Киев: Радянська школа. 2008. 198 с. 
8.	Балл Г. О. Категорія культури у визначенні орієнтирів освіти. Діалог культур: Україна у світовому контексті: Філософія освіти: Зб. наук. пр. Вип. 8. Львів: Видавництво „Сполом”, 2002. 384 с.
9.	Барбина Е. С. Теоретико-методологические основы профессиональной подготовки будущих учителей: науч.-метод. пособ. Херсон: Айлант. 2006. 70 
10.	Безпалько В. П. Педагогика и прогрессивные технологии обучения: монография. Москва: Народное образование. 2009. 302 с.
11.	Безрукова В.С. Интеграционные процессы в педагогической теории и практике  https://ela.kpi.ua › bitstream ›
12.	Бєльчиков Я. М. Ділові ігри. К.: Магнус. 2011. 121с.
13.	Березюк О.С. Моделювання педагогічних ситуацій як засіб підготовки майбутнього вчителя до спілкування з учнями: Монографія. Житомир: ЖДПУ, 2003. 174с.
14.	 Бережна С. В. Академічна мобільність студентів як умова здобуття якісної освіти (на прикладі історичного факультету ХНПУ імені Г. С. Сковороди). Актуальні проблеми методики навчання історії, правознавства та суспільствознавчих дисциплін: матеріали VIII Міжнар. наук.- практ. конф. Кіровоград. держ. пед. ун-т ім. В. Винниченка;
15.	Бібік Н. М. Компетентність і компетенція у результатах початкової школи. Науково-методичний журнал. 2010. № 9. С. 1–9.
16.	Болонский процесс (на основе опыта мониторингового исследования) : глоссарий / авт.-сост.: В. И. Байденко, О. Л. Ворожейкина, Е. Н. Карачарова и др.; под науч. ред. д-ра пед. наук, проф. В. И. Байденко и д-ра. техн. наук, проф. Н. А. Селезневой. Москва: Исслед. центр проблем качества подготовки спец. 2009. 148 с.
17.	Болотнікова І.В. Професіоналізм та професійна компетентність як складові психічної зрілості особистості [Електронний ресурс].- режим доступу: https://scholar.google.com.ua/citations
18.	Бондар В. І. Теорія і технологія управління процесом навчання у школі: навчальний посібник. Київ: НПУ ім. М.П. Драгоманова. 2008. 191 с.
19.	 Бокар В.В. Наукові дослідження у межах особистісноорієнтованого навчання. Львів: КПНД. 2000. 85с.
20.	Борова Т. А. Теоретичні засади адаптивного управління професійним розвитком науково-педагогічних працівників вищого навчального закладу: монографія. Харків: СМІТ. 2011. 384 с.
21.	Бреус О. В. Навчально-ігрові технології як засіб формування інноваційного потенціалу майбутнього вчителя початкових класів в освітньому процесі ВНЗ. Гуманітарний вісник ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди»: зб. наук. праць. – ПереяславХмельницький, 2012. Вип. 24. С. 28–32.
22.	Брюханова Н. О. Основи педагогічного проектування в інженерно-педагогічній освіті: монографія. Харків: НТМТ. 2010. 438 с. 
23.	Вакуленко В. М. Про роль ціннісного ставлення до професіоналізму педагогічних працівників. Збірник наукових праць Національної академії Державної прикордонної служби України. (Серія: Педагогічні та психологічні науки). 2010. № 55. С. 8−11.
24.	Васильєв Л. І. Професійна підготовка майбутніх викладачів у сучасній гуманістичній парадигмі. Наукова школа:зб.наук.праць. Харківський авіаційний інститут. 2013. № 1. С. 68−76.
25.	Вєйландє Л.В.-В.  Концептуальні методологічні підходи до формування базових компетентностей магістрів спеціальності 011 «Освітні. Педагогічні науки». Інтеграційні процеси та перспективи розвитку вищої освіто: зб.наукових праць. Частина друга. К.: Вид-во нац.авіац.ун-ту «НАУ-друк», 2017. Вип.2. С. 132-143
26.	Вєйландє Л.В.-В. Проблема педагогічної освіти у класичних університетах. Гуманітарний вісник ДВНЗ "Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди" - Додаток 1 до Вип. 36. Том VI (68): Тематичний випуск «Вища освіта України у контексті інтеграції до європейського освітнього простору». К. : Гнозис, 2016. С.142- 151
27.	Великий тлумачний словник сучасної української мови / уклад. і гол. ред. В. Т. Бусел. Київ; Ірпінь: ВТФ «Перун», 2003. 1440 с.
28.	 Величко С. П. Сучасні технології навчання природничих дисциплін у системі підготовки фахівців з вищою освітою. Зб. наук. праць Кам’янець-Подільського ун-ту. – Серія Педагогічна дидактика фізики в контексті Болонського процесу. Вип. 11. Кам’янецьПодільський, 2005.  С. 121–124.
29.	Вербицький А. А. Школа контекстного навчання як модель реалізації компетентнісного підходу. Науково-практична конференція «освіта сучасного суспільства» Івано-Франковськ: Школа лідерів.2009. №2. С. 12 – 18.
30.	 Варгус К.М. Дидактичні ігри у сучасній вищій школі. Луганськ. нац. пед. ун-т ім. Тараса Шевченка. Луганськ. 2005. 24с.
31.	Вікова та педагогічна психологія: навч. посіб. / О. В. Скрипченко, Л. В. Волинська, З. В. Огороднійчук та ін.  К.: Просвіта, 2001. 416 с.
32.	Вітченко А. Проектування змісту комплексних освітніх програм як умова системного забезпечення якості вищої освіти майбутніх викладачів. Вища школа. 2017. № 8 (157). С. 68 – 91.
33.	 Вишнякова С.М. Профессиональное образование: Словарь. https://nashol.biz/searchdoc/113847
34.	Волхонська А. А. підготовка майбутнього вчителя до ефективного використання підручника з географії: дисс. ... канд. пед. наук: 13.00.04. Житомір . 2013. 185 с.
35.	Гавриш І. Теоретико-методологічні основи формування готовності майбутніх учителів до інноваційної професійної діяльності : дис. … д-ра пед. наук: 13.00.04 / Луганськ. нац. пед. ун-т ім. Тараса Шевченка. Луганськ. 2006. 572 с.218
36.	Галузяк В. М. Педагогіка (стислий виклад). Навчальний посібник для студентів педагогічних навчальних закладів / В. М. Галузяк, М. І. Сметанський, В. І. Шахов. – Вінниця, 2000. – 155 с.
37.	Геронімус Ю. В. Гра та економіка. Вінниця: Калуша, 2009. 218 с.
38.	Головань М. С. Компетенція і компетентність: досвід теорії, теорія досвіду. Вища освіта України. 2011. № 9. с. 27-38.
39.	Голозубова О. В. Ефективність використання дидактичних ігор у процесі вивчення економічних дисциплін / О. В. Голозубова // Наукові записки кафедри педагогіки. – 2014. – Вип. 34. – С. 51–57.
40.	Гончаренко С. У. Дидактична концепція змісту освіти. Сучасні інформаційні технології та інновації методики навчання у підготовці фахівців: методологія, теорія, досвід, проблеми: зб. наук. пр. Київ; Вінниця: ДОВ Вінниця. 2009. С. 22–26.
41.	Гончаренко С. У. Методика як наука. Розвиток педагогічної і психологічної наук в Україні: зб. наук. пр. до 10-рiччя АПН України. Харків: ОВС. 2008. С. 250–258.
42.	Гончаренко С. Український педагогічний словник. Київ: Либідь, 2011. 376 с.
43.	Гончаров В. Проблема підготовки нового вчителя: філософія, соціокультурний і педагогічний аспекти. Вища освіта України. 2012. № 2. С. 22−27.
44.	Григорьєва Н. Г., Опаріна Н. М. Проблеми формування цінностей у системі професійної освіти. Вища освіта сьогодні. 2012. № 4. С. 37−40.
45.	Гриньова М. В. Педагогічні технології: теорія та практика: навч. метод. посіб. Полтава. 2006. 230 с.
46.	Гуревич Р. С. Інформаційно-телекомунікаційні технології в навчальному процесі та наукових дослідженнях: навчальний посібник для студентів педагогічних ВНЗ і слухачів інститутів післядипломної педагогічної освіти / Р. С. Гуревич, М. Ю. Кадемія. – Вінниця: ООО „Планер”, 2005. – 366 с.
47.	Гуревич Р. С. Теорія і практика навчання в професійно-технічих закладах: Монографія. Вінниця: ДОВ „Вінниця”, 2008. – 410 с.
48.	Дочаєв К.М. Ділові ігри та педагогічні ситуації у розвитку творчого потенціалу педагога. Методичні рекомендації для закладів освіти.  Запорожжя: ЗОІУУ, 2013. 22с.
49.	Добудько Т.В. Развитие профессиональной компетентности педагога [Електронний ресурс] Режим доступу: https://cyberleninka.ru › article › professionalnaya-kom
50.	Елькін О. Українська правда Педагоги надто важливі. Що новий закон про освіту дасть вчительству [Електронний ресурс] Режим доступу: https://life.pravda.com.ua/columns/2017/06/30/225026/
51.	Жалдак М. І. Професійна діяльність вчителя та інформаційні технології. Освіта.  2004.  Берез. (– № 11).  С. 5.
52.	Запорожець А. В. Гра та розвиток дитини. Психологія гри. К: наукова школа, 2016. С. 5–10.
53.	Засоби навчання та їх сукупності відкритого інформаційно-  комунікаційного середовища [Електронний ресурс] / І. В.Мушка, М. В. Пірко, П. К.Соколов, Ю. А.Лабжинський. – Режим доступу: http://www.nbuv.gov.ua/e-journals/ITZN /em8 /content/08mivcta.htm
54.	Зязюн І.А. Наукове осмислення освітнього простору культури в педагогічній теорії. Імідж сучасного педагога. Науковопрактичний освітньо-популярний часопис. 2006. № 5–6. С. 12–16.
55.	Зязюн І. А. Сучасні технології професійної підготовки особистості в умовах неперервної освіти.  Персонал.  2006.  № 5.  С. 7-14. 
56.	Ігри дорослих. Інтерактивні методи навчання / Упоряд. Л. Галіцина. – К.: Ред. Загальнопед. газ., 2005. 128 с. 
57.	 Кадемія М. Ю. Термінологічний словник з інноваційних методик навчання на основі інформаційно-телекомунікаційних технологій навчання / За редакцією докт. пед. наук, проф. Р.С. Гуревича / М. Ю. Кадемія. К.: 2008. 172 с.
58.	Кириленко В. В. Застосування комп’ютерних дидактичних ігор та країнознавчої інформації в процесі формування соціокультурної компетенції студентів. Наукові записки Вінницького державного педагогічного університету. – Серія: Педагогіка і психологія. Випуск 17. Вінниця, 2006. С. 30–31.
59.	Кириленко Н. М. Комп’ютерна дидактична гра як засіб розвитку інформаційної культури студентів. Збірник наукових праць. Інформаційно-телекомунікаційні технології в сучасній освіті: досвід, проблеми, перспективи.  Випуск 1. Львів, 2006. С. 337–341.
60.	Кириленко Н. М. Особливості феномену дидактичної комп’ютерної гри. Сучасні інформаційні технології та інноваційні методики навчання в підготовці фахівців: методологія, теорія, досвід, проблеми: Зб. наук. пр. Київ-Вінниця: 2005. C. 312–318.
61.	Кириленко Н.М. Cистемне застосування комп’ютерних дидактичних ігор із використанням інтерактивних технологій. Вища освіта України Додаток 3, том V(12), 2008р. Тематичний випуск «Вища освіта України у контексті інтеграції до європейського освітнього простору. С. 248–253.
62.	Кожушко С. П. Дидактичні ігри як засіб підготовки майбутніх фахівців комерційної діяльності до професійної взаємодії. Педагогіка формування творчої особистості у вищій і загальноосвітній школах, 2013. Вип. 28.  С. 184–191.
63.	Козлакова Г. О. Інформаційні технології: інтелектуалізація навчання у вищій школі. Вища освіта України. 2002. № 1. С. 48–52
64.	Компетентність саморозвитку фахівця: педагогічні засади формування у вищій школі / О. О. Біла, Т. Р. Гуменникова, Я. В. Кічук. Ізмаїл: ІДГУ, 2007. 236 с.
65.	Коротяєва І. Б. Ділова гра як засіб розвитку пізнавальних та професійних інтересів студентів: дис канд. пед. наук. К., 2008. 186 с
66.	Костильова Н.Є. Психолого-педагогічні умови ефективності керування розвитком професійної компетентності вчителя.: Дисс… канд. пед. Наук. Львів. 2007. 252 с   
67.	Кочерга О. Використання ділової гри у процесі формування соціальної відповідальності майбутніх учителів початкових класів. Проблеми підготовки сучасного вчителя. 2012. № 6(3). С. 49–56.
68.	Кремень В. Інформаційно-комунікаційні технології в освіті і формування інформаційного суспільства. Інформатика та інформаційні технології в навчальних закладах. 2006. № 6. С. 5–9
69.	Куліш І.М. Гра як фактор розвитку пізнавального інтересу особистості. Нові технології навчання: Науково-методичний збірник. К.: НМЦВО, НМЦСО, 2001. Вип. 29. С. 103–109.
70.	Мачинська Н. І. Впровадження ігрових технологій навчання у практику підготовки майбутніх магістрів. Наукові праці [Чорноморського державного університету імені Петра Могили комплексу «Києво-Могилянська академія»]. Сер.: Педагогіка. 2011. Т. 158, Вип. 146. С. 18–22.
71.	Мачинська Н.І. Використання навчально-педагогічних ігор при вивченні дисциплін загальнопедагогічного циклу. Львів: Видавничий центр ЛНУ ім.Івана Франка, 2004. 24 с.
72.	 Мачинська Н.І. Навчальна гра як проблема дослідження. Педагогічний процес: теорія і практика: Зб. наукових праць. К.: Видавництво ІНТЕРТЕХНОДРУК, 2007. вип. 3. С. 120-129
73.	Ничкало Н. Г. Теоретико-методологічні проблеми реформування професійно-технічної освіти. Педагогіка і психологія. 2007. № 3. С. 105–115.
74.	Носаченко І.М. Диференційований підхід до навчання учнів за допомогою ігрових методів: Наук.–метод. зб. Відповід. ред. Ничкало Н.Г. К.: НДІ педагогіки, 2002. 174 с.
75.	Освітні технології: Навч.-метод. посіб. / О. М. Пєхота, А. З. Кіктенко, О. М. Любарська та ін.; За ред. О. М. Пєхоти. К.: Видавництво А.С.К., 2003.  255 с.
76.	Освітньо-професійна програма «Освітні, педагогічні науки». Одеса, 2021.- 17с.
77.	Основи нових інформаційних технологій навчання: Посібник для вчителів / Авт. кол.; За ред. Ю.І. Машбиця / Інститут психології ім. Г. С. Костюка АПН України. К.: ІЗМН, 2007. 264 с.
78.	Очеретна Н. Д.Особливості застосування ділових ігор у процесі вивчення іноземної мови у вищих навчальних закладах. Педагогічна освіта: теорія і практика. 2013. Вип. 14. С. 206–210.
79.	Павлова В.В., Нагорна Н.В. Педагогічні умови формування методичної компетентності майбутніх викладачів вищої школи в процесі магістерської підготовки. «Перспективи та інновації науки (Серія «Педагогіка», «Психологія», «Медицина»). К.: 2022. № 9(14) 2022. с. 336-349.
80.	Педагогічні технології у неперервній педагогічній освіті: Монографія / За ред. С. О. Сисоєвої. К.: ВІПОЛ, 2001. 502 с.
81.	 Подрус В.М. педагогічні технології у практиці освіти. К.: Моруш. 2011. 104с.
82.	Пометун О. І. Енциклопедія інтерактивного навчання / О.І. Пометун. – К.: СПД Кулінічев Б.М., 2007. – 144 с.
83.	Прокоф’єва Л. Б.,  Вєйландє Л. В.-В. Критерії оцінювання якості та ефективності освіти в умовах дистанційного навчання. Науковий часопис Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова. Вип.82. Серія 5. Педагогічні науки: реалії та перспективи». Збірник наукових праць / М-во освіти і науки України, Нац. пед. ун-т імені М. П. Драгоманова. Випуск 82.  Київ : Видавничий дім «Гельветика», 2022. С.27-31
84.	Саюк В. Класифікація ігор та ігрові форми навчання географії. Географія та основи економіки в школі. 2000. № 4. С. 24–26.
85.	 Сенікіна К.М. педагогічні технології у сучасні системі освіти: колективна монографія. Харків: «Харківський дім». 2015. 121с.
86.	Сисоєва С. О. Теоретичні і методичні основи підготовки вчителя до формування творчої особистості учня: дис… док. пед. наук: 13.00.04. / С. О. Сисоєва. К., 1997. 526 с.
87.	Смагін І. І. Філософсько-правове осмислення сучасної освітньої діяльності. Житомир: ОІППО, 2004. 147 с.
88.	Стрельніков В. Компоненти професійної компетентності викладача вищої школи. Наукові записки ПОІППО: Моделі ключових та професійних компетентностей педагогічного працівника. 2011. Випуск 2. 184 с.
89.	Стрельніков В. Ю. Педагогічні основи забезпечення особистісного і професійного розвитку студентів засобами інноваційних технологій навчання / В. Ю. Стрельніков. Полтава: РВВ ПУСКУ, 2002. кн. 1. 295 с.
90.	Сучасний тлумачний психологічний словник : укл. Шапар В.Б. [Електронний ресурс]  Режим доступу: https://archive.org › details › p.
91.	Ткаченко В.А. Методичні основи побудови ділової гри в професійній освіті. Зб. статей. Тернопіль, 2007. С. 5.
92.	Туріщева Л. В. Професійний розвиток педагога: психологічний аспект / Л. В. Туріщева. Х.: Вид. група „Основа”, 2006. 144 с. –(„Управління школою”;  Вип. 8 (44))
93.	Харжевська О.М. Ділова гра як один із ефективних сучасних методів навчання у вищій школі. [Електронний ресурс] Режим доступу: http://elar.khmnu.edu.ua/jspui/bitstream/
94.	Хрипко В. В. Феномен гри у вцськовій підготовці. М.: ВАФ, 2008. 98 с.
95.	Хруцький Е. А. Технологія ділової гри: методичні рекомендації. Переяслав-Хмельницький. 2011. 230 с.
96.	Цокур О.С. Науково-педагогічна (асистентська) практика як детермінанта професійного самовизначення студентів в статусі викладачів закладу вищої освіти. Науковий вісник Ізмаїльського державного гуманітарного університету. Серія: Педагогічні науки. Ізмаїл, 2020. Вип.46. С.221-228.
97.	Шишкіна М. П. Тенденції розвитку та використання інформаційних технологій у контексті формування освітнього середовища. Засоби і технології єдиного інформаційного освітнього простору: Зб. наук. праць / За ред. В. Ю. Бикова, Ю. О. Жука: Інститут засобів навчання АПН України. К.: Атака, 2004. С. 81–88.
98.	Штепа О.Г. Рольові ігри в системі формування професійномовленнєвої майстерності педагога: автореф. дис. на здобуття наук. ступеня 252 канд. пед. наук: спец. 13.00.01. К., 1996. 20 с.
99.	Щербань П. М. Ділові ігри у навчально-виховному процесі. Початкова школа. 1997. № 9. С. 18–20.
100.	Щербань П. М. Навчально-педагогічні ігри у вищих навчальних закладах: навч. посіб. К.: Вища шк., 2004. 207 с.
101.	Щербань П. М. Становлення ігрових технологій як інноваційної форми навчання. Педагогічні науки. 2014. Вип. 60. С. 102–108.
102.	Liudmyla Tymchuk, Inna Kovalenko, Lilia Vieilandie, Lyubov Prokofyeva, Olha Rasskazova, Yana Topolnyk Andragogy: Searching for Ways to Improve the Educational Process in Educational Institutions for Adults. Vol. 14 No. 1Sup1 (2022): Revista Romaneasca pentru Educatie Multidimensionala
103.	Palshkov, K., Kochubei, O., Tsokur, O, Tiahur, V., Tiahur, L., Filimonova, T., & Kuzminskyi A.  The Role of Fundamentalization of Education in Improving the Future Specialists Professional Training with Usage of Multimedia Technologies. IJCSNS International Journal of Computer Science and Network Security, 2022(9), 95-102.

Висновки до розділу ІІ
Мета констатуючого експерименту полягала у вивченні рівнів професійної компетентності майбутніх викладачів вищої школи.  Програма дослідження передбачала виявлення ступеня виразності кожного критерію професійної компетентності майбутніх викладачів. За  критерії бралися основні компоненти професійної компетентності як психолого-педагогічного феномену – когнітивний (знання), мотиваційний,  діяльнісний (вміння та навички), особистіно-творчий  (особистісні якості). 
З метою визначення рівня професійної компетентності  майбутніх викладачів спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки нами було розроблено програма дослідження, яка  передбачала виявлення ступеня виразності кожного критерію професійної компетентності майбутніх викладачів. За  критерії бралися основні компоненти професійної компетентності як психолого-педагогічного феномену – когнітивний (знання), мотиваційний,  діяльнісний (вміння та навички), особистіно-творчий  (особистісні якості). 
З метою виявлення рівня сформованості когнітивного компоненту було проведено тестування, використовувалася методика оцінки навченості студентів за В.П. Беспальком, яка дозволила виявити 4 рівня засвоєння: 1) рівень знань; 2) рівень відтворення; 3) рівень знань, умінь, навичок; 4) рівень розвитку креативності.  З метою  вивчення складових когнітивного компоненту було використано анкету "Професійна кар'єра студентів" (Л.Карамушка, Т.Канівець)
Мотиваційний  компонент професійної компетентності майбутніх викладачів вивчався нами за допомогою   методики «Мотивація навчання у ВНЗ» Т. Ільїної, «Вивчення мотивів навчальної діяльності студентів» А. Реана, В. Якуніна, «Визначення мотивації до роботи» Д. Райгородського.
У виявленні особистісно-творчого компоненту використовувалася методика комунікативних і організаторських здібностей В.В. Синявського і Б.А. Федоришина.  Діагностичний інструментарій включав також тест-опитувальник морально-психологічних відносин особистості, методику виявлення цінностей особистості Ш. Шварца, тест «Моральні якості студента». 
У процесі узагальнення даних всіх проведених діагностик були отримані наступні результати: 32 % студентів мають низький рівень сформованості професійної компетентності,   середній рівень сформованості професійної компетентності  – 53%, з високим – 15% студентів.  Це означає, що  формуванню  професійної компетентності має приділятися вагома  увага як в освітньо-виховному  процесі закладу вищої освіти. 
Отримані результати емпіричного дослідження стали основою для  розробки дидактичних ігор у професійну підготовку магістрів спеціальності 011 освітні, педагогічні науки. Означені дидактичні ігри  розроблялися  у курсах «Педагогіка та психологія вищої школи», «Педагогічна інноватика та майстерність викладача»,  «Тренінг особистісно-професійного росту.

Список використаних джерел до розділу ІІ
1.	Голозубова О. В. Ефективність використання дидактичних ігор у процесі вивчення економічних дисциплін. Наукові записки кафедри педагогіки.  2014. Вип. 34. С. 51–57.
2.	Гуревич Р. С. Інформаційно-телекомунікаційні технології в навчальному процесі та наукових дослідженнях: навчальний посібник для студентів педагогічних ВНЗ і слухачів інститутів післядипломної педагогічної освіти . Вінниця: ООО „Планер”, 2005. 366с
3.	Кириленко В. В. Застосування комп’ютерних дидактичних ігор та країнознавчої інформації в процесі формування соціокультурної компетенції студентів. Наукові записки Вінницького державного педагогічного університету. Серія: Педагогіка і психологія. Випуск 17. Вінниця, 2006. С. 30–31.
4.	Кожушко С. П. Дидактичні ігри як засіб підготовки майбутніх фахівців комерційної діяльності до професійної взаємодії. Педагогіка формування творчої особистості у вищій і загальноосвітній школах, 2013. Вип. 28. С. 184–191.
5.	Щербань П. М. Навчально-педагогічні ігри у вищих навчальних закладах: навч. посіб. К.: Вища шк., 2004. 207 с.   

ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ
У кваліфікаційній роботі ««Використання дидактичних ігор у процесі формування професійної компетентності майбутніх викладачів» здійснено теоретичне та експериментальне вирішення наукової проблеми використання дидактичних ігор в процесі формування професійної компетентності майбутніх викладачів. Отримані результати свідчать про досягнення мети й дають змогу дійти таких загальних висновків.
1.	Уточнено сутність базових понять дослідження, а саме: «компетентнісний підхід» в освіті - провідна педагогічна категорія, що передбачає ефективне створення певних педагогічних умов у навчально-виховному процесі, які забезпечують формування уміння вирішувати професійні завдання на основі отриманих знань, умінь та навичок; Професійна компетентність –  це інтегративна якість, яка включає  сукупність знань, досвіду і способів професійної поведінки викладача вищої школи, які дозволяють йому успішно виконувати свою роботу з урахуванням особистісних, психофізіологічних та соціальних характеристик. Встановлено, що компетентнісний підхід зміщує акценти з процесу нагромадження нормативно визначених знань, умінь і навичок у площину формування й розвитку в майбутніх фахівців здатності практично діяти і творчо застосовувати набуті знання й досвід у різних ситуаціях. Таким чином, практична орієнтація професійної підготовки стає важливою складовою підготовки майбутнього фахівця у системи вищої освіти.  
2.	Професійна компетентність майбутнього викладача структурно розглядається нами як  сукупність наступних компонентів: – когнітивний (знання), мотиваційний,  діяльнісний (вміння та навички), особистіно-творчий  (особистісні якості). Кожен компонент професійно компетентності характеризується аспектами його прояву та розглядається в контексті здійснення професійної педагогічної діяльності.
3.	На основі класифікації дидактичних ігор нами було визначено, що в процесі вивчення педагогічних дисциплін спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки найбільш результативними є змагальні, ситуаційні та технологічні, тренінгові ігри.
4.	На основі  структурних компонентів  професійної компетентності майбутніх викладачів, особливостей  використання дидактичних ігор у вивченні дисциплін педагогічного циклу  нами розроблено методику визначення загального рівня сформованості професійної компетентності  студентів магістратури спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки, що  надало  можливості розробити констатувальний етап експериментального дослідження та розробити  семінарські заняття з використанням дидактичних ігор як засобу   формування професійної компетентності майбутніх викладачів спеціальності 011 – освітні, педагогічні науки.
5.	Отримані результати емпіричного дослідження стали основою для  розробки дидактичних ігор у професійну підготовку магістрів спеціальності 011 освітні, педагогічні науки. Означені дидактичні ігри  розроблялися  у курсах «Педагогіка та психологія вищої школи», «Педагогічна інноватика та майстерність викладача»,  «Тренінг особистісно-професійного росту». Аналіз результатів дослідно-експериментальної роботи з супроводу  майбутніх викладачів  у їхньому  професійному розвитку за допомогою  дидактичних ігор педагогами, на наш погляд, матите   позитивну динаміку рівнів професійної компетентності, і дав можливість нам вважати розроблені дидактичні ігри ефективними.